TIDLIGERE I HOUSE OF DAVID
Jeg vandt slaget. Du skal salve mig igen.
Det kan jeg ikke.
David elsker mig.
David burde ikke gifte sig med dig.
Din søster har ret.
Hun er det bedre valg.
Forlad Israel! Jeg finder dig og dræber dig.
Ishboshet vil ægte Dina, datter af Yahir af Dan.
Vi behøver ingen ceremoni. Sammen får vi en ny chance.
Den, som Samuel salver, skal dræbes.
Samt alle andre i hans husstand.
Du og dit barn har besudlet Isajs navn.
Din mor blev født som vort folks fjende.
Jeg giftede mig med hende udenom loven.
Du tog min ring og ændrede min lov.
Du kommer ikke med mig og familien til tabernaklet.
Adriel bringer vigtigt nyt.
Jeg så Samuel komme til Betlehem.
Jeg ved, hvem han salvede.
Hvor stort er det, mor?
Tabernaklet.
Større end noget, du nogensinde har set.
Bare vent.
Det er et flot syn, David.
Landets helligste sted på årets helligste dag.
Ser Gud os i dag?
Gud ser os hver dag.
Især dig, Nathaneel.
-Derfor griner han så meget. -Eliab.
Er det dét?
Ja.
Tabernaklet.
Hvor Guds ånd bor.
David?
Alle gør klar til at tage afsted.
Er du okay?
Ja.
Jeg lytter efter min mors stemme i vinden.
Du er mit skjulested
Du beskytter mig mod problemer
Du omslutter mig med sange om udfrielse
Jeg ville sige det.
Sige hvad?
Jeg tager til tabernaklet.
Tog I ikke dertil, da du var barn?
Hun fik aldrig lov.
Heller ikke jeg.
Kom. Vi går hjem.
Nej.
Nej, ikke for mig. Gå du bare.
Nej. Ingen af os må komme her længere.
Det er de ældstes beslutning.
-Hyklere! -Eliab.
-Det er Davids skyld! -Eliab, ti stille.
Nu er du æresgæst.
Du er kongens forkæmper.
Kom så.
Lad os gå.
Alt vel, min konge?
Alt er ikke vel.
Vi har en forræder blandt os.
Forbandet være Samuel.
Blodskylden er hans.
Den salvede?
Bare rolig…
Jeg fjerner truslen.
Først hans familie, så den salvede selv.
Joab ordner det.
Jeg tænkte at få en anden til det.
Nej.
Joab. Ham stoler jeg på.
Selvfølgelig.
Det bliver gjort, før vi når tabernaklet.
Far ville være stolt
over at se dig i tabernaklet.
Han ville være stolt af os begge.
Jeg tager ikke med.
Jeg bliver sendt på en mission med Joab.
Nu? Hvorfor?
Han ville ikke sige det. Det må være vigtigt.
Jeg ville dele det med dig.
Måske var det noget, jeg aldrig skulle se.
Tak.
Du skal rense det hver dag.
Lover du mig det?
Sara.
Mychal.
Hvil dig.
Min familie skylder dig meget.
Det er en fornøjelse at tjene.
Du gør mere end at tjene.
Du reddede min brors liv.
Det glæder mig at være til nytte.
Jeg kender Jonathan godt.
Hans følelser for dig stikker dybere end taknemmelighed.
Mænd forvirres ofte, når jeg behandler dem.
De har en hengivenhed og ærefrygt over for healere.
Hvis du spørger mig…
…virker følelserne gensidige.
Vi har lige mødtes.
Så kom med os.
Til tabernaklet?
Hvis du rejser, opdager du aldrig det uforløste.
Så kommer du?
-Ja? -Fint.
Hvordan har min dreng det?
Samson?
Bror.
Kommer du med?
Din søster mener, du stadig er syg.
Værre end nogensinde.
Så må jeg vel gøre min pligt.
Vi finder dig en hest.
Det var så lidt, bror.
Turen er lang.
Vi behøver ikke snakke.
Fint med mig.
Måske vil du hellere køre i kareten?
Du er gift med en prins nu.
Du gifter dig hurtigt,
men du kender mig knap.
Har du brug for hjælp, min prins?
Det er for sent at fortryde.
Hvorfor kommer mor ikke?
Far.
Hun har altid været med os i tabernaklet.
I år er hun ikke med.
Urias.
Jeg skal føre an, men jeg kender ikke vejen.
Ser du spejderen foran kolonnen?
-Ja. -Hold ham i syne,
og følg hans hest.
Tak.
Vores nye hærfører spørger om vej.
Bør vi bekymre os?
Mind mig om, Oaz, hvor mange kæmper har du dræbt?
Kan du fortælle mig, hvor vi skal hen?
Er det Kirjat-Jearim?
Nej. Vi skal sydpå.
Juda?
Hvor præcist? Hvilken landsby? Og hvorfor?
Eliab,
du får sandheden at vide, når tiden er inde.
MACHANEH VEJEN TIL TABERNAKLET
-Vil du have noget? -Ellers tak.
David.
Min konge.
Tak for denne store ære.
Det mangler da bare for en så trofast.
Jeg misunder dig.
At opleve alt dette for første gang…
Forsoningsdagen er tid til bod.
For de ting, der fjerner os fra Gud.
Og for konsekvenserne af vores valg.
Det er en ceremoni, der markerer både begyndelsen og enden på mange ting.
Bare vent og se.
Du er mit skjulested
Du beskytter mig mod problemer
Du omslutter mig
Selah
Glæd dig med Herren
Vores kommandør er sanger.
Og fejr Hans retfærdighed
Tag dig ikke af dem.
Deres tillid tager tid at vinde.
Jeg har været hyrde i mange år og ledt min fars hjorde.
Og de har altid fulgt mig med stor troskab.
Mennesker er ikke får.
Som soldat møder man smerte
og modgang
og risikoen for at dø hver dag.
Derfor skal en leder give dem et formål,
der er større end dem selv.
Du skal nok nå det.
På en eller anden måde.
Vi har folk til at passe hestene.
Det burde hun vide nu, men du kender Mychal.
Det gør jeg.
Jeg ville sige,
at jeg fik min far til at give din familie 100 får.
Og din far vil blive genindsat i Juda,
så han kan tilbede med andre,
og alle tidligere synder tilgivet.
Så han kan deltage næste år.
Det er min gave til dig.
Tak.
Men min kærlighed kan ikke købes.
Måske kan den fortjenes?
Det blev den.
Hør, David.
Jeg ved, du ikke valgte mig, men jeg vil gøre det til det rette valg.
Ved du, hvad du har gjort mod din søster?
Hvad har jeg gjort?
David, jeg er aldrig blevet valgt.
Jeg bliver overset. Ignoreret.
Du ved, hvordan det føles. At blive glemt af ens familie.
At være retningsløs.
Men se dig nu.
Du fældede kæmpen, og det ændrede alt.
Du fandt din vej.
Jeg vil gerne finde min.
For jeg fortjener en fremtid lige så meget som Mychal.
Sandheden er, at du og jeg er, hvad dette rige har brug for.
Derfor traf min far sit valg.
Og han ændrer ikke mening.
Du behøver ikke bryde dig om det.
Og du behøver heller ikke elske mig.
Men hele nationen kigger på os.
Så jeg beder dig…
Gør mig ikke til grin.
Hjælp!
Derovre!
-Hvad er der sket med dig? -Bevæbnede mænd. Filistrene.
De plyndrer landsby efter landsby.
Og nu min.
Geba!
David, tag din bror og en deling.
Vi finder forstærkninger.
-Som du vil. -Tag ham.
-Før os. -Denne vej.
Okay, afsted.
Bring jeres våben. Filistrene angriber!
Joab,
hvorfor er vi her?
Ikke flere hemmeligheder.
Dette er mine naboer.
Manden, som Samuel salvede, bor her.
Nej.
Det kan ikke passe.
Men det gør det.
Hvad gør vi?
Vi skal fjerne truslen og hele hans slægt.
Ingen må overleve.
Joab.
Dette er gode folk. Det kan vi ikke. Jeg vil ikke.
Skal det hellere være din familie?
Hvad laver du her? Din far sagde, du var vendt tilbage til Gibea.
Tobias, søn af Jafet.
Du er erklæret forræder.
Hvad? Nej.
-Joab. Jeg forstår ikke. -Joab.
Eliab, sig det til ham! Du kender mig!
Din død er nødvendig
-for at sikre din konges fremtid. -Joab.
-Jeg beder dig. -Den sande salvede.
Eliab, sig det!
Far!
Løb! Stik af, min søn.
Far! Nej!
Jeg finder drengen.
Tag du de andre.
Vær klog, fætter.
-Tobias? -Hvor er min far?
Hvordan kunne de gøre det her?
Det er vanvid.
Er det vores leder?
Herovre!
Overlevende!
Jeg sagde, han ikke var klar.
Hjælp mig.
-Oaz. -Eitan?
Hjælp mig, Eitan.
Vi har mistet tolv mand, David.
Tolv mand.
Hvorfor stormede du ind?
Urias, tag Oaz, hjælp de sårede. Nu.
Filistrene angreb landsbyboerne.
Jeg gjorde det, der føltes nødvendigt.
Du ved, hvad de havde gjort.
Vi havde fordelen.
Men du lod følelserne styre og afslørede vores position.
Min prins, der er noget, du bør se.
Du har kostet mænd livet uden grund.
Hver død filister havde en.
Der var to vogne fulde af dem.
Flere slap væk.
Trækul.
Brændt træ?
Hvad skal de med brændt træ?
Hvorfor risikere livet for det?
David, kom og sæt dig ved ilden. Kom.
Jeg fik dem dræbt.
Det var et slag.
De kendte prisen.
De fulgte mig.
De stolede på mig.
Du ved…
Jeg voksede op med at se min far sende mænd i døden.
Så…
…jeg ved, hvad krig gør.
Ikke kun mod dem, der kæmper,
men også dem, der bliver tilbage.
Sorg kan ikke undgås, David.
Men du behøver ikke stå alene.
Kom her.
Nå?
Det føles stadig tungt.
Du lovede mig jernsværd lige så fine som Goliats.
Jeg behøver tid, min konge. Og mere materiale.
Jeg har givet dig alt, du krævede. På bekostning af mange mænd.
Og alligevel lever du ikke op til dine løfter.
Måske er du ikke så dygtig som din mester.
Ingen er så dygtig som min mester.
Hvor er han så?
Det ved ingen, min konge.
Han menes at være død. Goliats sværd var hans sidste.
Men jeg er hans bedste lærling.
Lad mig bevise mit værd.
Snart vil du lede en mægtig hær
bevæbnet med menneskets bedste våben.
Ikke menneskets.
Guders og kongers.
Kan du det eller ej?
Ja, min herre.
Jeg skal vise dig.
Godt.
Kom i sving!
TABERNAKLET BYEN NOB
David!
For længe siden åbenbarede Adonai tabernaklet for Moses på Sinajbjerget
og bad ham bygge ét magen til her på jorden.
Det er som…
…en skygge af det himmelske.
Lige her. For os.
David!
Mit folk!
Lad mig præsentere…
…kæmpedræberen!
Og hans prinsesse Mirab.
Spil med, David.
Hvis ikke for dem, så for min skyld?
Ja?
Hvor var du? Hvad var missionen?
Det taler vi ikke om.
Ikke her.
Aldrig.
Hvis I er kommet for at lægge hånd på Samuel,
skal I først igennem alle tabernaklets præster
for øjnene af hele Israels folk.
Vi har intet behov for eller ønske om at skade profeten.
Tværtimod
tilbyder vi ham forladelse for hans egne synder.
Hvad har du gang i?
Er det ikke åbenlyst?
Jeg troede, vi var enige.
Vil du hellere ride end at få mit barn?
End at få nogens mand barn.
Så meget smerte og lidelse,
stor mave, livsfare. For hvad?
Et øjebliks nydelse?
Jeg lover dig,
det bliver mere end et øjeblik.
Moseloven fastslår, at forsoningsdagen
er tid til selvfornægtelse.
Du er vanvittig.
Når solen går ned i morgen,
er selvfornægtelsens dag forbi.
Så ser vi, om du stadig føler trang til at trække en kniv mod mig.
Vi får se, min mand.
Sover du stadig under stjernerne?
Mychal.
Sæt dig ned.
Jeg har truffet en beslutning om os.
Hvis det handler om før,
så optrådte din søster for publikum, og jeg nød det ikke.
Men det gjorde folket.
Jeg kan se, hvordan dette ender.
Lad os skåne os for mere smerte.
Du skal gifte dig med Mirab.
Og det må jeg leve med.
Nej, det kan jeg ikke.
Det vil jeg ikke. Jeg elsker dig, Mychal.
Kun dig.
Der er mere at overveje end vores egen lykke.
Måske skulle jeg blot hjælpe dig besejre kæmpen.
-Måske er det Guds plan. -Nej.
Vi hører sammen. Jeg ved det.
Hør, vi skal bare kæmpe videre.
Jeg kæmper. Jeg kæmper for noget andet.
For hvad?
Min familie.
Men du bebrejder din far.
Jeg er vred på ham, ja, men han er stadig min far.
-Og han er Den salvede. -Er han?
Tal ikke imod Gud.
-Ikke til mig, og ikke her. -Det mente jeg ikke.
Jeg elsker dig, men jeg vælger hverken dig eller nogen over Hans vilje.
Hvad hvis Guds vilje er at vælge mig?
Du bliver ved at sige det, men har du spurgt Ham?
Konstant.
-Har Han svaret? -Ikke endnu, men…
Det er vores svar.
Hvis vi virkelig var skabt for hinanden, ville det her være nemmere.
Vi ville ikke blive nødt til at kæmpe mod strømmen
eller rive min familie fra hinanden.
David, min mor er her ikke engang.
Jeg ved det.
Jeg frygter, at vi er egoistiske.
Mychal, lad nu være.
Jeg har besluttet mig.
Hvis du elsker mig, så respekter det.
Dette skyldes David!
Dette er ikke din skyld.
Men det bliver din byrde.
Så døm ikke andre, som de gør,
og fokuser på den mand, Gud ønsker, at du bliver.
Måske bliver du så den, der redder vores familie.
Tobias!
Min konge.
Tak, Abner, fordi du bragte min mest ærede gæst.
Sig mig, Saul,
tvinges alle dine "ærede gæster" til dit telt
midt om natten?
Hila,
Jeg bragte dig ikke hertil for at true dig, men for at bede.
Vi har meget at tale om.
Sæt dig.
Jeg står hellere.
Hvor er Ahinoam? Rejser I ikke altid sammen?
Dronningen angår dig ikke.
Jeg håber inderligt, hun ikke er syg
eller plaget af sindets dæmoner, som du har været på det seneste.
Jeg forsikrer dig, Hila: Mit sind har aldrig været klarere.
Det skal Samuel vide.
Overtal din mand, som tydeligvis har mistet blikket for Guds vilje,
til at vælge rigtigt.
I morgen skal Samuel forny sin støtte til mig som konge,
for hele Israels folk.
Du holdt ham lænket som fange.
Selv det overbeviste ham ikke om at gøre, som du vil.
Af alle steder, hvorfor skulle han så ændre mening her?
Hvis Gud ikke har givet ham svaret på det spørgsmål,
bliver det måske min opgave at hviske ham sandheden.
Ser du det ikke?
Når Samuels ord gavner dit hus, tager du dem som Guds.
Når de ikke gør, afviser du dem.
Enten taler Gud gennem min mand, ellers gør han ikke.
Og hvis ikke,
så var din salvelse aldrig berettiget.
Så du har tabt uanset hvad.
Accepter dette, og så kan du finde fred.
Ingen lever evigt.
Samuels tid ender før tid, hvis han fortsætter med at trodse mig.
Og Hila…
Det ville tynge mig voldsomt, hvis der også skete dig noget.
Herre,
jeg beder dig, på vegne af de stadig troende…
Vis din kærlighed og godhed over for Israels folk.
For vi har forsaget Herren.
Vi har syndet mod dig.
Og vi har syndet mod hinanden.
Men du er langmodig
og barmhjertig.
Du er sen til vrede.
Og din barmhjertighed er stor.
Må vort offer behage dig, som vi går ind i det nye år.
Fri os fra synd,
forlad os vor skyld.
Og Herre, kron os med din velsignelse
og din nåde.
Hvor har du været?
Jeg har bare nydt natteluften.
Nå…
Godt.
FORSONINGSDAGEN
Tak.
-Du må ikke være her. -Jonathan!
Det er i orden.
Nej, det er fint.
Lad os være.
Kom.
-Samuel. -Så du vandt en stor sejr.
Godt klaret.
Sejren var Davids.
Noget bekymrer dig.
Han er Den salvede.
Udvalgt af Gud til at afløse min far.
Ikke sandt?
Hvad siger dit hjerte dig?
Han er blevet min ven.
Og jeg lærer ham færdigheder, han kan bruge til at ødelægge min far,
min familie og mig selv.
Det truer med at fordærve sindet.
Hør på mig.
Ingen, end ikke jeg, ved præcist, hvad Adonai vil,
eller hvordan Hans vilje viser sig.
Men tror du virkelig, at David nogensinde ville skade dig eller din familie?
Nej.
Men…
…hvad er min rolle i det her?
Hvis han skal sidde på tronen,
er jeg hans hindring.
Så bliv hans stærkeste allierede.
Hjælp David med at blive den mand, Gud har brug for.
Åh, Jonathan.
Imens,
så prøv at finde glæde i dit eget liv.
Vask dine hænder.
Fortsæt.
Du skylder mig meget, søn af Isaj.
Jeg har reddet dig og din familie fra en hurtig død.
Hvad har du gjort?
Jeg ved, hvem du er, David.
Jeg kender til salvelsen.
Så det er sandt.
Dine øjne røber dig.
Bare rolig.
Jeg har hvisket en andens navn i kongens øre.
Navnet på en mand, jeg ikke vil savne.
De døde i dit sted, David.
Så,
når scepteret vender tilbage til Juda, som forudsagt,
og du sidder på din trone,
min lille musikalske kriger…
…så husk din beskytter.
Herren har valgt.
På denne gedebuk lægger jeg alle vores misgerninger,
så den kan bære dem bort ud i ørkenen.
Lad den bære vores skyld langt bort fra os,
så den aldrig besudler disse folk igen.
Din falske salvede ånder ikke mere.
Gud åbenbarede ham for mig, så jeg kunne fjerne ham
fra Jordens overflade.
Vis nu folket, at jeg er Guds udvalgte konge.
Salv mig på ny, her og nu.
Kun da vil fred herske i hele landet.
Jeg gør, som Gud siger.
Det ved du, Saul.
Og det, du spørger om, har Gud ikke sagt.
Du er mit skjulested
Du beskytter mig mod problemer
Du omslutter mig
Selah
Glæd dig med Herren
Og fejr hans retfærdighed
og alle de af oprigtigt hjerte
Jeg ville berette om min synd,
og jeg skjulte ikke min misgerning
Jeg sagde:
"Jeg vil gå til bekendelse over for Herren"
og Du tilgav mig min synd
Selah
Du tilgav mig min synd
Selah
Hey.
Jeg er hos dig, bror.
Jeg kæmper og sørger med dig.
Du har truffet det forkerte valg.
Saul…
Jeg frygter dig ikke.
Jeg tjener dig ikke.
Dette alter er for præster,
ikke konger.
Du får, hvad du vil.
Jeg kæmper ikke længere.
Jeg accepterer det.
-Mychal… -Men jeg kan ikke stå ved din side.
Regn ikke med min tilgivelse, Mirab.
Det kan jeg ikke.
Jonathan.
En vis mand bad mig finde glæde i mit liv.
Jeg følger hans råd.
Jeg ved, hvad du vil.
Men det her…
Os…
Det går ikke.
Hvad?
Vil du det ikke også?
Jeg sagde, at min bror faldt i kamp.
Men jeg fortalte dig ikke alt.
Han hed Yitzhak.
Han faldt i slaget ved Mikmas.
Det samme slag, som gjorde dig berømt som Israels helt.
Du besteg en stejl klippe
og angreb filistrene kun med din våbendrager ved din side.
To mod en hær.
Min bror var en af de hundredvis af mænd,
som dit mod fik til at kæmpe.
Det kostede ham livet.
Uanset hvor meget jeg prøver,
og tro mig, jeg har prøvet,
så holder jeg dig til ansvar for hans død.
Jeg redder liv…
…og du tager dem.
Så enkelt er det.
Sara.
Er du okay?
Du er mit skjulested
Du beskytter mig mod problemer
Du omslutter mig
Selah
Glæd dig med Herren
Og fejr hans retfærdighed
Og alle de
af oprigtigt hjerte.
Du er mit skjulested
Du beskytter mig mod problemer
Du omslutter mig
Selah
Glæd dig med Herren
Og fejr hans retfærdighed
Og alle de
af oprigtigt hjerte
Tekster af: Jonas Kloch
Kreativ supervisor Lotte Udsen or hans død.