DETTA HAR HÄNT…
Med fem enade arméer ska vi rida mot Saul.
Det finns inte en ledare ibland oss att leda de fem arméerna.
Särskilt inte ni.
Jag fick precis veta att jag ska på uppdrag med Joab.
Det måste vara viktigt.
Och vad ska vi göra?
Avlägsna hotet, och utrota hans ätt.
Ingen får överleva.
Gå! Fly, son. Spring!
Vi är nog själviska.
Mikal, snälla.
Jag har bestämt mig.
Du kommer gifta dig med Merab. Och jag får leva med det.
Vi har förlorat ett dussin män.
Varje död filisté hade en.
Kol.
Du lovade mig järnsvärd, välsmidda som Goliats.
Jag behöver tid, min kung. Och mer material.
Som belöning för ditt mod,
ger jag dig befälet över tusen män!
Men tror du verkligen att David kan leda en armé?
Det är klokt att använda David för att ena vårt folk.
De älskar honom.
ETT ÅR EFTER GOLIAT
FILISTEISKA STRIDER FORTSÄTTER I DE YTTRE TERRITORIERNA
De rättfärdiga grönskar som palmer…
Den här vägen!
Aldrig!
De växer höga som cedrar på Libanon…
De är planterade i Herrens hus…
Attack!
De grönskar på vår Guds förgårdar.
Jag vet att jag är älskad av dig,
ty min fiende får inte triumfera över mig.
Låt dem inte triumfera över mig.
Den store krigaren!
Jonatan.
Och du skriver fortfarande poesi.
Det här året har gått alldeles för fort.
Se på dig. Så länge sedan, och du kan fortfarande inte odla skägg.
Jag har försökt.
Hur har du haft det?
Trött, på att höra om alla dina segrar.
Jag kanske kan förlora för att underlätta för dig.
Hur mår hon?
Mikal.
Distraherar sig så mycket hon kan.
Hon undervisar barn nu.
Jaså?
Och de andra?
Ett splittrat hus kan vara…
…en otrevlig plats.
Och Sara då?
Jag tänker ännu på henne, även efter all den här tiden.
Men hennes hjärta sörjer förlusten av hennes bror.
Hon kan inte släppa det.
Smärtan bakom oss, blockerar ofta glädjen framför oss.
Så vad kan göras?
Vi ser framåt.
Bakhåll!
Sköldar i mitten nu!
-Sköldar! -Sköldar!
-Var kom de ifrån? -Alla sidor!
Bågskyttar, vänta!
De träffar din bror!
-Ladda om! -Ladda om!
Ge ordern när jag är i skydd.
Ligg kvar!
Pilar!
Se upp bakom er!
Du. Släpp mig!
-Attackera dem! -Skydda David!
Här! Attackera!
Ta deras svärd!
Jonatan!
Backa! Reträtt till träden!
-Reträtt! -Reträtt!
Reträtt!
Dra er tillbaka! Till träden!
Efter dem!
Vem var det?
Mår du bra?
Oaz, höj ditt svärd.
Nej.
Du!
Det är lätt som en fjäder.
Ändå så starkt.
Det var mitt svärd.
Ersätter du det?
Sök själv bland de döda.
Eliav.
Trotsa inte mina order igen.
Säg inte vad jag ska göra då.
Se på det här.
-Mer kol. -Ja.
Mer kol som aldrig kommer till en filisteisk smedja.
Det här är demonsvärd.
David, tror du att svärden är förbannade?
Ett till här!
Nej.
Bra.
Varje gång som vi möter de här svärden, är de starkare och lättare.
Hela Filistén är beväpnat med de här.
Gud är mäktig.
Dessutom har jag hållit i ett som var mer fulländat.
Det är svårt.
Jag vet. Men det är viktigt.
Ni skriver…
Att skriva är så vi minns det som var innan oss.
Som berättelserna om Jakob,
Mose och Noah.
Och vem vet, en dag, så skriver kanske ni ned en sån historia.
Jag skulle skriva berättelsen om David.
Jättedråparen.
Det skulle bli en bra en.
Undrar hur den slutar.
David! David!
Saul har dödat tusental!
David tio tusental!
Jättedråparen!
David tio tusental!
Saul har dödat tusental!
David tio tusental!
Saul har dödat tusental!
David tio tusental!
David! David!
Det har gått nog med tid.
När förlåter du mig?
Det är du som övergav vår säng.
Har du något att säga?
Du kom säkerligen inte hela vägen hit om du inte hade det.
Saul har dödat tusental!
David tio tusental!
David! David!
De borde ropa ditt namn.
Och din sons efter ditt.
De ropar mitt namn.
Jag har dödat tusentals.
David, tio tusentals.
Ja, David.
David!
David.
David!
David.
De skulle kröna pojken idag om de kunde.
Han har drivit isär dina döttrar,
och nu överskuggar han dig inför ditt folk.
Han är ett hot.
-Varför vägrar du se det? -Det räcker.
Din misstänksamhet är ett gift för mig och alla här i palatset.
Min misstänksamhet är ett skydd för dig och din tron.
Ju förr du inser det, desto bättre.
David!
Vår hjälte återvänder.
Fler segrar, sägs det.
Vi har mycket att diskutera.
Vi är i stort behov av en bröllopsplan.
Ja, men en annan gång, snälla.
Jag vill gärna vila.
Ja, självklart.
Det är dags att sluta slåss över kol.
Börja smida våra egna svärd som kan mäta sig med de här.
Det måste krävas mycket hetta för att smida så här bra vapen.
Filistéerna skulle aldrig offra så många liv
för att plundra våra gruvor annars.
David svär att Goliats svärd är ännu starkare.
Ska vi ha en chans, behöver vi det vapnet.
Och kunskapen bakom det. Vet du var det blev av?
NOB PRÄSTERNAS STAD
Hälsningar, överbefälhavare.
Vad gör du i prästernas stad?
Du förvarar något här.
Något din far tog hit. Jag behöver se det.
Jag bör inte visa det för någon.
Som jag bad honom.
Jag har försökt tyda vad som är ingraverat på det.
Filisteiska tecken?
Mestadels, men vissa är mycket äldre.
Egyptiska, tror jag.
"Gud.
Svärd."
Kanske "Gud och svärd."
Nej.
Nej, "Svärdens Gud."
Det är en signatur.
Tack.
Inte illa.
Kunde vara bättre.
Bra.
Som lejonet.
Får jag fråga något?
Hur känns det…
…att bli smord?
Som Josua? Samson?
Så som min far var?
"Är". Din far är smord.
Nej, du behöver inte förklara.
Och tala sanning.
Hur känns det?
Mäktigt.
Som eld.
Eller en storm.
Jag blir mer av…
…något.
Allt jag känner förstärks.
Passion. Glädje.
Även vrede.
Det skrämmer mig.
Jag är rädd att tappa kontrollen.
Jag kan inte prata med någon.
Förutom kanske dig nu.
Ingen förstår.
Jag förstår inte.
Ibland känner jag…
…att bli smord är att vara ensam.
Du är inte ensam.
Jag är ledsen att tronen inte kommer gå till dig som den borde.
Hej, prinsessan.
David.
Jag hörde att du lär barn att läsa,
som du lärde mig.
Du vet att jag älskar ord.
Jag saknar att höra dig sjunga dem.
Jag satt ofta på den här balkongen och lyssnade på dina morgonböner.
Din syster jämför det med en tupp.
Ja, hon tycker om sin sömn.
Jag har en present.
Jag började skriva egna sånger,
fast ibland känns det som att orden kommer från…
Gud själv?
Ja.
Jag ville ge dig den här.
"Herren är min herde.
Mig skall intet fattas.
Han låter mig vila på gröna ängar,
han för mig till vatten där jag finner ro.
Han vederkvicker min själ."
Vad vackert, David.
Jag tänkte skriva om en herde.
Det är vad jag vet.
Kommer du skriva en kärlekssång till min syster?
Nej.
Jag skriver bara sanningen.
Mina sår läker fortfarande.
Jag vill inte öppna dem igen.
-Mikal, jag… -Det var trevligt att se dig, anföraren.
Jag tackar Adonai att du mår bra.
Du undviker mig.
Merab, filistéerna är inte intresserade av vårt äktenskap, lyckligt eller inte.
Jag har fler strider
-för att vara värdig huset. -Sluta.
Du fördröjer. Du hittar på ursäkter.
Du har varit borta länge för att slåss mot våra fiender.
Jag har väntat länge nog.
Jag förstår att du fortfarande har känslor för min syster.
Jag ser det.
Mikal har gått vidare.
Hon är lyckligare. Hon har funnit sitt syfte.
Och du…
Du är en tillräckligt djärv soldat för att veta att du inte kan marschera bakåt.
Så det är dags att uppfylla min fars önskan.
Ett datum måste fastställas.
Håller du med?
Jag är kungens tjänare.
Perfekt.
När jag var i En-Dor, fanns det en man.
En mästare i att smida metall.
Han kallade sig "Svärdens Gud."
En-Dor?
Abner.
Häxorna där utförde ritualer över hans vapen.
Men den sanna kraften låg i hans hantverk.
Han verkar ha upptäckt en helt ny metall.
En som skulle decimera även det finaste bronset.
Min kung, vi måste hitta den mannen.
Jag kan nog övertyga honom att lära oss smida de här vapnen.
Armén övertygar honom.
Nej. Om vår armé marscherar mot En-Dor,
försvinner han innan vi ens går genom stadsporten.
Det är inte en armés jobb.
Men en handfull män.
Då borde du inte vara en av dem.
Min kung.
Saul…
Ingen känner En-Dor som jag.
Ja.
Det är jag rädd för.
Det är en laglös, gudsförgäten plats.
-Med din bakgrund där… -Jag vet.
-Det är i det förflutna. -Abner…
Det är i mitt förflutna.
Framtiden är det viktiga nu.
För att säkerställa den måste vi hitta Svärdens Gud.
Varför ser du på mig?
Jag har märkt det.
På sistone verkar du slåss mot mer än en fiende.
Vem mer slåss jag mot?
Du brottas med Gud. Som Jakob i de gamla berättelserna.
Gud?
Ja.
Ja, jag skulle slåss mot honom om jag kunde hitta honom.
Nej, Eliav. Han är helt tydligt med David.
Varför är vi klädda som köpmän?
Han har nog gjort oss till spioner.
Är det ett problem?
Ja, jag är en fruktansvärd spion.
Jag ser efter saker här.
Du kommunicerar med…
Jag läser det här och ser.
Godkväll.
Vad är det?
Jag tycker inte om den mannen.
Jag förstår inte varför din far litar på honom.
Doeg?
Vi litar inte på honom. Men han är användbar.
Ett djur som attackerar å dina vägnar kommer en dag att attackera dig.
Jag är bara…
Jag är orolig.
Gör vi det nu?
Vad?
Oroar oss för varandra?
Det är sött.
Vad är det?
Middag.
Nej, det här. Ni ser så glada ut.
Det är upprörande.
Jag hör att du har glada nyheter.
Vad är det?
David och Merab har valt ett bröllopsdatum.
Gratulerar.
Tack.
Staden En-Dor.
Tillflykt för mördare, avfällingar, desertörer och brottslingar.
EN-DOR PÅ MOREHS SLUTTNINGAR
Var på vakt.
Ta vad ni än hör eller ser, med lugn.
Ta inte illa vid er.
Vi behöver väcka så lite uppmärksamhet som möjligt.
Ursäkta, anföraren.
Vad gör vi här?
Vi är köpmän från Sidon som försöker göra en skälig vinst på våra varor.
Döda honom! Hugg honom!
Det är allt du behöver veta, och jag pratar.
Abner.
Jag hörde att du var död.
Dräpt av Goliat vid slaget vid Elah.
Vad för tillbaka dig hit där ingen vill se dig?
Jag söker en man.
Smed.
Kallad "Svärdens Gud."
Här är hans tillverkarstämpel.
Min vän här,
han känner varje person och värdefullt föremål inom murarna.
Han skulle sälja sin dotter för en silver sikel.
Tjugofem.
Sjuttiofem.
Femtio. Protesterar du, lever du inte för att förhandla igen.
Jag ser att du inte har förändrats.
Israels överbefälhavare.
Din mor måste vara stolt.
Nämn aldrig min familj igen.
Ta oss till Svärdens Gud.
Och under tiden berättar du allt du vet om honom.
Följ mig.
Jag minns när jag valde min klänning.
Tygen var inte lika fina.
Men känslan var mjukare än det finaste silke.
Är du säker på att du vill det här?
Självklart. Varför skulle jag inte det?
Äktenskap för makt och status,
utan känslor kan få ett högt pris.
-Du verkar uthärda det med lätthet -Med lätthet?
Inte med lätthet.
Du vet, mor,
har jag lärt mig något av dig, är det att kärlek…
…inte har något annat syfte än att göra en svag.
Det hade jag aldrig för avsikt att lära ut.
Jag var aldrig bra på att lyssna.
Jag vet.
Jag ville ge dig något.
Så att du vet att jag alltid är med dig.
Den är vacker.
Tycker du om den?
Jag älskar den.
Jag respekterar ditt beslut.
Men om det här är ditt val,
måste du låta beslutet härda dig.
Du kommer aldrig ha lyxen av tårar.
Aldrig.
Och jag älskar din far.
Fortfarande?
Fortfarande.
Säg mig, min kära…
…hur mår mina döttrar?
Har de slutit fred?
De närmar sig, min kung.
Ingen kan orsaka smärta som ens egen familj.
Tiden läker alla sår.
Förutom de som varar sig.
Lägg en enda sikel på vågskålen och se din förmögenhet förändras.
Inatt är natten då koppar blir till silver,
och silver blir till guld!
Broder, det här är mitt livs bästa dag.
Har du en sikel?
Nej. Sista gången vi spelade förlorade du min häst.
-Broder. -Oaz.
Ormarna är hungriga.
-Slå vad nu. -Det är misstänksamt om vi inte gör det.
Tack, broder. Jag dubblerar dina pengar.
Slå vad nu!
Jag får väl inte tillbaka dem?
Definitivt inte.
Sista chansen att satsa.
Och håll avståndet.
Det där är han.
Släpp ormarna fria.
Ja!
Ja, kom igen.
-Nej! -Nej!
Du kan ha rätt, Uria.
Jag må vara svagsint.
Jag hade också satsat på den.
Det hade du inte.
Svärdens Gud. Vi har rest långt för att hitta dig.
Jaså?
Du kanske kan hjälpa oss.
Vi hör att du är skickligare med metall än med ormar.
Är ni säkra på att ni har råd med det här samtalet?
Vi betalar det dubbla som filistéerna betalade
för jättens svärd.
Det var ett fint svärd.
Det är unikt.
Verkligen.
Kom med mig.
Kom. Kom ni. Närmare.
Järn.
Namnet betyder hårdhet och styrka.
Varför är det starkare än brons?
Det är kunskap.
Högre värme skapar starkare metall.
Om du gör hundratals av de här,
antar jag att det krävs mycket bränsle.
Kol.
Filistéerna dyrkar många gudar.
Vårt folk dyrkar en Gud.
Men jag dyrkar bara det här.
Det här är det som avgör en mans öde.
Följ med oss till Gibea.
Lär oss hur man tillverkar de här järnvapnen i tusental.
Jag flydde redan från filistéerna,
för jag inte ville bli inlåst i deras hålor.
Varför tror ni att jag vill bli inlåst i era?
För att jag vet att du inte bara bryr dig om svärdet.
Din dotter.
Jag vet att hon är en Edomit-slav.
Jag vet vad hon heter.
Batsheba.
Hon togs ifrån dig för att täcka dina skulder.
Jag vet var du kan hitta henne.
Följ med oss till Gibea.
Lär oss hur man gör de här vapnen.
Så får du se hennes ansikte igen.
Nej.
Jag har den.
Bakhåll!
Se upp!
Joab.
Red du inte ut med Abner?
Han sa åt mig att stanna.
Abner och jag har haft en del oenigheter på sistone.
Och jag hörde att du erbjuder läslektioner.
Men du läser redan.
Det är sant.
Man kan säga att jag kom i onödan.
Vad bekymrar dig?
Vad menar du?
Ingenting.
Nej, vad menar du?
Förlåt mig, prinsessan, men…
…dina händer.
Jag har sett att du gör så när du är orolig.
Gör du det till en vana att observera varje liten sak människor gör?
Bara de intressanta.
Det är David.
Jag oroar mig när han far iväg.
Du inser att han ska gifta sig med din syster.
De har bestämt bröllopsdatum, inte sant?
Jag rår inte för det.
Han har mitt hjärta.
Jag fruktar att han alltid kommer det.
Joab, kan du göra något för mig?
Vad som helst.
Skydda honom.
Det gör jag redan.
Keziah.
Doeg. Du borde inte vara här.
Menar du hos tjänstefolket?
Vi tjänar alla någon.
Vi båda söker möjligheter.
Du verkar sjuk.
Ska jag kalla på vakten?
Nej, jag måste veta hur kungen botade sig själv från sin förbannelse.
Och hur skulle jag veta det?
Det finns inga hemligheter i palatset som inte når mina öron.
Jag kan inte hjälpa.
Kan inte? Eller vill inte?
Måste jag påminna dig om vem som tog hit dig?
Jag räddade dig, Keziah.
Jag räddade mig själv.
Doeg, jag vill inte ha med dig att göra mer.
Jag kanske pratar med kungen om viskningarna jag hör.
Jag kanske borde prata med honom och se dig förlora huvudet.
Jag är utom din kontroll, Doeg.
Nu är det du som har ditt liv i mina händer.
Skäms på dig.
Herregud.
Ner på knä, Israeliter.
Släpp mig!
Jag knäböjer inför Gud, inte för män.
Inte en man.
För prästinnan av El,
Baals mästarinna, Asheras syster.
Du kommer att knäböja inför En-Dors häxa.
-Vad är det som kommer? -Du!
Och du sa att du aldrig skulle komma hem.
Hej, mor.
Säg mig, Abner,
trodde du att de skulle tappa respekten för dig?
Eller kanske att de skulle komma att frukta dig?
Jag har så många anledningar att döda dig.
För att ha vägrat offer till våra gudar.
För att sitta bredvid kungen när han gjorde häxkonst olagligt.
Eller för att döda en dotter av En-Dor
för att täcka din ätts synder.
Ja.
Vilken som går bra.
Fråga min son,
så berättar han varför folk verkligen fruktar mig.
Jag talar med de döda.
De visar mig många saker.
Jag är inte rädd för dina billiga trick.
Säg mig, Judas son…
…drunknar ditt samvete ännu i blodet
av den oskyldiga familj som du slaktade?
Jag hör deras gråt.
Desamma som hemsöker dig om natten.
Sauls son.
Kronprins av Israel.
Men när jag ser in i din framtid ser jag ingenting alls.
Ett liv som avbryts i förtid.
Hur känns det, prins,
att veta att kronan som var menad för dig kommer sitta på en annan?
Kronan kommer hamna på den som förtjänar den.
Det räcker för mig.
Vad har du tagit med hit?
Vem är du?
Du talar med de döda.
Jag talar med deras skapare.
Och Han ser dig,
genom mig.
Jag heter David.
Du har en stor styrka.
Men du är försvagad av en lögn.
När du äntligen lever i sanning,
ve häxan eller kungen som försöker stå i din väg.
Din styrka kommer knäcka dem omkring dig.
Och din ätt kommer aldrig leva i fred.
Låt dem gå. Allihop.
Jag vill inte ha deras blod på mina händer.
Men en sak till, Abner.
En dag, snart, kommer Sauls hus att besegras.
Inte utifrån.
Det kommer att falla sönder inifrån.
Och du kommer se på, hjälplös,
när du tar ditt sista andetag.
GATS STAD FILISTEISKT OMRÅDE
Väldigt imponerande.
En armé med sådana vapen kommer krossa hebréerna.
Vi kommer att avancera bortom gränsbyarna,
och sen styckar vi upp Israel.
Delar du redan upp bytet av din seger, Achish?
En hund som vänder om till sina spyor,
är en dåre som upprepar sin dårskap.
Filistéen blöder ännu efter ditt senaste löfte om seger.
Sen var det jättar.
Nu behöver du fler svärd.
Och du vill ha tusentals av dem.
Allt betalat på min bekostnad.
Vår delade bekostnad.
Exakt hur mycket tid och silver krävs?
Så länge och mycket som behövs.
Jag ska hitta mina egna smeder och kämpa mina egna krig.
Kanske emot dig.
Tack för den här gåvan.
Men jag är ingen dåre.
Nej, du är en stor och vis kung.
Vars tid är över.
Dagonor!
Nu, unge prins,
vill du lida din fars öde?
Eller ansluta dig till en ny generation kungar?
Jag ansluter mig till dig.
Bra.
Då får din fars tron.
Och en tredjedel av Israel.
Leve kung Hanun.
Länge leve kung Hanun.
Trotsa mig inte igen.
Vi är båda kungar.
Jag tog bara bort ett hinder.
Han var en av Filisténs kungar.
Nu finns han inte mer.
Achish, du tänker för mycket.
Vet bara,
att om du ljuger om min dotter dödar jag dig,
din mor och dina män.
Och gör tusen filisteiska svärd bara för att trotsa er alla.
Du ska få allt som du lovades.
Män, lyssna på mig.
Allt som häxan sa är menat att oroa ert sinne,
för att så misstro och kaos i Israel.
Yttra inte ett ord om det.
Vi måste prata.
Varsågod.
När ska du sluta uppföra dig som en dåre?
Vår bror har blivit smord av siaren.
Han har gång på gång bevisat sig i strid.
Och igår kväll räddade han på något sätt våra liv från den där häxan.
Vår broder är en fara för sig själv och vår familj.
Nej. Ditt problem är inte David. Det är du själv.
Öppna ögonen.
Så du får inte längre vara hjälten i vår familj.
Vad synd.
Vet du vem som gjorde David till hjälte?
Gud gjorde det.
Det är hädelse.
Bara tanken på att hon känner vårt öde.
Om hon kunde se sanningen om dig…
Jag erkänner att jag oroar mig för min framtid.
Jonatan, ingen av oss vet vad som verkligen väntar.
Hon hade rätt om en sak.
Vi måste vara sanna oss själva.
Det innebär att värdesätta varje ny dags ljus.
Gud ger oss inget löfte om en till.
Och efter allt det här mörkret…
…rider jag mot ljuset.
Finns det kärlek att finna,
måste jag omfamna den medan jag ännu kan.
Jonatan.
Vad gör du här?
Vad ska vi göra nu?
Min kung.
David.
Var uppdraget framgångsrikt?
-Har ni återvänt med Svärdens Gud? -Det har vi.
Men först måste jag tala med er om något annat.
Tala.
Jag kan inte…
Jag tänker inte gifta mig med Merab.
Jag vill inte trotsa er, men jag vet sanningen.
Om hon verkligen älskade mig och jag henne, skulle jag lyda er.
Men jag känner mitt hjärta, och vi kan inte vara tillsammans.
Och önskar ni att jag inte är med Mikal, må det så vara.
Vem är jag trots allt, att jag skulle bli kungens svärson?
Vad säger du, David?
Du väljer…
…att vägra min order?
Jag väljer att leva i sanning.
Länge leve kungen.
David!
Jishajs son.
Beslut har konsekvenser.
Även lögner.
Gud styr en mans öde.
Gör vad ni måste.
Undertexter: Ania
Kreativ ledare K. Teglof nning.