TIDLIGERE I HOUSE OF DAVID
Da jeg var ung, var der de her sten.
Din mor elskede dem. Så jeg fik denne lavet til hende.
Du har vel tjekket hvert hjørne for skorpioner?
Vi må være varsomme og knuse dem.
Hvis der er kærlighed at finde, må jeg gribe den, mens jeg kan.
Jonathan. Hvad laver du her?
David, jeg er aldrig blevet valgt.
Jeg fortjener en fremtid lige så meget som Mychal.
Gør mig ikke til grin.
Sig mig, søn af Juda…
Drukner din samvittighed
efter den uskyldige familie, du slagtede?
Løb! Stik af, min søn.
Du lader til at bekæmpe mere end blot fjenden.
De ville krone den dreng i dag, hvis de kunne.
Han er en trussel. Hvorfor nægter du at se det?
Min konge.
David.
Jeg vil ikke gifte mig med Mirab.
Gør, som du vil.
O du, som bor i skjulet hos den Højeste
og i den Almægtiges skygge
Han vil dække dig med sine vinger,
og under Hans vinger vil du finde hvile
Jeg vil sige om Herren,
som er min tilflugt,
Jeg vil sige om Herren…
Hvis David ikke værdsætter sin konges gunst, så lad ham gå.
Forvis ham tilbage til Betlehems bakker. Tilbage til ingenting!
Og hvad så?
Du satte ham selv på en piedestal.
Hvis han træder ned, giver folket dig skylden, ikke ham.
Nej, min konge. Dine hænder er bundet.
En konges hænder er aldrig bundet!
Der er en anden løsning.
Luk dørene og gå.
Opfyld Davids ønske.
Lad ham ægte Mychal.
Men først når han har fuldført en sidste opgave.
En, der vil bevise hans værd og vinde hendes hånd.
En, han ikke overlever.
Min dronning, drengen tjener dette hus.
Han inspirerer vores folk.
Lad dem blive inspirerede.
Én sidste gang.
Kæmpedræberen vil dø heltemodigt ved vores fjenders hånd.
Han vil efterlade landet en legende, de vil værne om
og snart glemme.
Min konge.
Denne plan er meget risikabel, hvis den fejler.
Så lad være at fejle, Abner.
Men drengen er mig ikke ligegyldig.
Det ved jeg.
Men David bliver mere magtfuld for hver dag,
og snart kan du ikke holde ham i ave.
Min konge,
min mand…
Lyt til mig, som du altid har.
For din trones skyld
og vores families fremtid…
David skal dø.
LANDSBYEN EIN NETA GIBEAS BAKKER
Du får det til at se svært ud.
Jeg indrømmer, jeg har ringe erfaring.
Er det ikke en del af en prins' pligter?
Jeg forstår, du kan lide stedet.
Jonathan.
Hvorfor er du kommet?
For at fri til dig.
-Jonathan… -Din bror gør mig ondt,
at jeg ikke beskyttede ham.
Og du havde ret.
-Jeg tager liv. Jeg… -Det var urimeligt at bebrejde dig.
Jeg ved, min bror var beæret over at kæmpe ved din side.
Men selvom jeg forstår det, kan jeg ikke leve dit liv.
Så skaber vi vores eget liv.
Jeg elsker dig.
Du har helet mere end min krop.
Jeg kan ikke se min fremtid uden dig. Jeg nægter.
Du er Israels førstefødte prins.
En dag, om jeg vil det eller ej, bliver du konge.
-Og jeg vil ikke være dronning. -Og hvis ikke?
-Hvad? -Jeg skulle være konge.
Men det skal du.
Jeg har noget at fortælle dig.
Er du kommet for at hovere?
Jeg kom for at undskylde.
Jeg ville ikke såre dig.
Du skulle være mig kær, for at dit svigt kunne såre mig.
Desuden vil min far sikkert forvise dig til Egypten.
Eller måske få dig slæbt efter hundrede heste
-til du trygler om død… -Mirab…
…eller gøre dig til eunuk.
Det kan jeg lide. Det foreslår jeg.
-Gid jeg kunne forklare… -Du har intet at forklare.
Vi havde en offentlig aftale…
Det er ikke en god grund.
-Det er ikke rimeligt for nogen. -Tal ikke til mig om rimelighed.
Jeg bad dig kun om én ting.
Én ting. "Gør mig ikke til grin."
Og nu har du gjort os begge til grin.
Du trodsede manden, der gjorde dig berømt, fordi du vil have dit
og er ligeglad med, hvem du sårer.
Og nu… må du tage konsekvenserne.
Farvel, David. Du vil ikke blive savnet.
Samuel salvede David,
hyrden,
til at være Israels næste konge?
Ja.
Og det ved din far ikke?
-Nej. -Hvis han opdager det…
-Hvad med Mychal, ved hun det? -Kun mig. Og nu dig.
Jeg burde have sagt, jeg er en dårlig løgner.
Undskyld.
Hvorfor siger du det?
Fordi Gud har en plan.
Og planen indebærer ikke, at jeg bliver konge.
Det er jeg ked af.
Nej.
Jeg har brugt hele mit liv
på at se andre mænd finde deres skæbne,
mens min lå lige foran mig,
allerede hugget i sten.
Nu har Gud valgt David.
Og på en måde
føler jeg mig…
…lettet.
Jeg føler mig fri.
Måske for første gang i mit liv.
Men jeg behøver ikke lede efter lidenskab.
Fordi den kom ind i mit liv og fandt mig.
Gift dig med mig.
Hvornår?
I dag.
Her.
For øjnene af Gud og din familie.
Alt, jeg ønsker, er her.
Ved du, hvilket kaos du har skabt her i huset?
Sig sandheden.
Du nægtede at gifte dig med Mirab, fordi du elsker Mychal, ikke?
Jo.
Og du ville gøre alt for denne kærlighed?
Ville du dø for den?
Ja.
Jeg giftede mig af kærlighed,
da jeg blot var lidt ældre end du.
Så må du forstå det.
Det gør jeg.
Og jeg er villig til at gå på kompromis.
Jeg lader dig gifte dig med Mychal,
fordi du elsker hende.
Men først…
…skal du bevise din loyalitet.
Hvad som helst.
Jeg vil kæmpe enhver kamp for dig.
Filistrenes smedje i Gat.
Hvor de smeder jernvåben.
Ødelæg den.
Brænd den til grunden.
Betragt det som gjort.
Det bliver ikke let.
Den er befæstet og ligger højt.
De vil kunne se din hær på lang afstand.
Så tager jeg kun mine bedste mænd med.
Du skal gøre mere end det.
De har hærget mine landsbyer og myrdet mit folk.
Til gengæld…
…skal du personligt dræbe 100 filistre
og bringe mig deres forhuder.
Dette vil gøre dig værdig til min datters hånd.
Min konge, jeg ville dræbe tusind, hvis jeg kunne være sammen med Mychal.
Så må Gud være med dig.
Men David…
Kærlighed er én ting, loyalitet en anden.
Tal ikke med dette om nogen.
Især ikke Mychal.
Jeg skuffer dig ikke.
Tak.
David.
Inden du går…
…vil du spille for mig?
Jonathan.
Søn af Saul.
I dag har du vist vores slægt ære…
…ved at forene vores huse
og tage mit barnebarn, Sara,
til hustru.
For du har løftet mig op
Og har ikke givet min fjende lov
at juble over min sorg
Og min Herre
Min Gud
Fyld med mig glæde
I dit nærvær
Min Herre
Min Gud
Min Mester
Jeg har intet gode uden dig
Smukt som altid.
Må Gud være med dig, min søn.
Det var dumt, det du gjorde.
Og modigt.
Mest dumt.
Mychal, må jeg spørge om noget?
Hvis vi stadig kunne gifte os…
…ville du så?
David, vi har talt om det her. Vi kan ikke.
Hvis vi kunne…
Hvorfor spørger du? Hvorfor nu?
Jeg ville gerne sige mere, men jeg skal bare bruge et svar.
Ja. Men David, det ændrer ikke noget…
Stol bare på mig.
Jeg kommer tilbage.
-Tilbage? -Ja.
-Hvorfra? -Jeg kommer tilbage.
David.
Hvor ellers i mit rige kan jeg drikke vin som denne?
Den er virkelig kraftig.
Styrke kender sin lige.
Jeg tør knap spørge,
hvad den er lavet af?
Lad hellere være.
Samuel er vel ikke stadig i dit hoved?
Som en termit.
Vi har hver især været plaget.
men jeg vender klingen mod mine fjender, ikke mod mig selv.
Sådan blev jeg fri af det.
Så hvis Gud ikke længere plager dig,
hvad er det så?
David.
Hvordan vidste du det?
Jeg lytter og observerer.
Men lad mig fortælle dig en historie.
Jeg kendte engang en mand.
Han havde en tiger. Et pragtfuldt dyr.
Han fodrede den fra hånden, kun det fineste kød.
Og tigeren elskede ham for det.
Indtil den en dag fik smag for noget…
…rigere.
Tiden var inde, og tigeren måtte væk.
Og du har venner?
Mange.
I Filistia?
Filistia?
Jeg lytter også. Jeg observerer.
Giv dem besked.
Men Doeg. Husk, hvem du tjener.
Altid, min konge.
Drukner din samvittighed
efter den uskyldige familie, du slagtede?
Eliab, sig det til ham! Du kender mig!
Forbarm dig, Gud!
Sig det til ham!
Så du vil dræbe dig vej til tronen, hva?
Dæmp stemmen.
De er vores fjender.
Jeg begynder at tvivle på, hvad det betyder.
Nej, du bliver her.
Virkelig?
Vil du slås uden mig?
Vil du gerne dø?
Nej.
Men det vil du.
Jeg ser, hvordan du slås derude, hver gang.
Du ignorerer ordrer og fornuft.
Du bringer alle omkring dig i fare.
Det bliver dig, der får dig selv dræbt, bror.
Men ikke på min vagt.
David. Hvor er Eliab?
Eliab kommer ikke.
-Nej? -David.
Urias.
Må jeg se dit sværd?
Fint.
Til dig, kommandant.
Nysmedet i jern af vores nye smed.
Det er dit.
Flot.
Tak, Urias. Lad os bruge det godt.
Vi rider ud.
Min konge. En melding.
Hvorfra?
Israel.
Hvor er du, min konge?
For du er ikke hos mig.
Det er jeg.
Jeg er her.
Jeg vil ikke være noget andet sted.
Må jeg bede om noget?
Når David gifter sig med Mychal,
bliver det en stor dag.
Må jeg deltage?
Ikke som tjener,
men som gæst.
Min kære…
Det ville skabe røre her i huset.
Ja. Selvfølgelig.
Jeg forstår.
Kezia.
Min skat.
Jeg skal nok godtgøre dig.
For at bringe dit lys ind i mit liv.
Rejs dig ikke.
Bliv dernede ved min mands fødder.
Hvad vil du, Ahinoam?
Vores søn er vendt hjem.
Med nyt.
-Jaså? -Ja.
Der kommer han.
I sit nattøj?
Jonathan.
Godt at se dig.
Far.
Vi har nyt.
I skal giftes, ikke?
Nej.
Vi er gift.
Hvad? Hvornår?
Selvfølgelig.
Jonathan, tillykke.
Vores kommende konge har fundet sin smukke dronning.
Men ægteskabet er ikke gyldigt.
Så gør vi det gyldigt.
Det her skal fejres.
Det er ret lavt.
Mere.
Se dem lige. Ser du?
De gør sig så umage for at se glade ud.
Det er trist.
Hvad rumsterer i dit lille hoved, søster?
Det er fint, ikke?
Trods alt elsker de hinanden,
og de har fundet en måde at være sammen på.
Tilgiv mig.
Nyd det.
Undskyld mig.
Jeg er straks tilbage.
Mor.
Jeg ved, det ikke var, hvad du havde tænkt dig,
men jeg elsker hende højt.
Jeg kan mærke det i sjælen.
Dette er Guds vilje for mig.
Hvis du virkelig elsker hende…
…så er jeg selvfølgelig glad.
Min dreng.
Mor dig.
Hvordan skal vi kæmpe på halve rationer?
Der er aldrig nok rationer til dig.
Ja, David.
David, hvorfor skal vi altid forlade paladset?
Hvor skal vi nu hen?
Vi skal ødelægge en smedje nær Gat.
Hvorfor kun 30 mand?
Smedjen er befæstet.
Sommetider kan mine bedste mænd mere
end en hær på tusind.
Ja.
"De bedste mænd."
Derfor er jeg her.
Du er her, fordi du er hans bror.
Urias. Du har rejst meget, ikke?
Det har jeg.
Jeg er hittit. Jeg kom hertil gennem Egypten som dreng for at handle.
Har du været i Egypten?
Ja, og ved det store hav, Abinadab.
Fortæl om kvinderne i Egypten.
De er ikke så smukke som kvinderne her.
Hvorfor blev du så, Urias?
I Israel?
Fordi vores guder var af sten,
og jeres Gud er virkelig.
Tak for jeres gavmildhed.
Det er mig en ære.
Jeg har aldrig set det blik hos ham.
Æren er vores.
Jeg vil skåle.
For min elskede bror Jonathan,
som traf et modigt valg at giftede sig af kærlighed.
Bror, jeg håber, at det er alt, de siger.
Uendelig glæde og urokkelig hengivenhed.
Bare det er risikoen værd.
Så…
-…for prinsen! -For prinsen!
For prinsen.
Gjorde jeg det?
Jeg begynder at fortryde, at jeg opgav vinen.
Mirab, se.
Nogen arbejder sig vist op.
Vi tjener alle på kongens nåde.
Nogle mere end andre.
Inviterede du konkubine til vores søns fest?
Nej.
Så vis hende ud.
Nu.
Kezia.
Jeg forstår, at det var dig,
der bragte min søn og hans smukke kone sammen.
Ja, min konge.
Hun er en dygtig helbreder.
Ja.
Så bør vi takke dig for alt dette.
Engang var hun tjener…
…og nu er hun hædersgæst.
Slut dig til os.
En stol!
Hun har ingen skam.
Hun har mors halskæde på.
-Den klæder hende. -Ishboshet.
Bebrejd ikke hende.
Hun gør, hvad hun skal. Hun overlever.
Jeg er faktisk imponeret.
Hun må manipulere ham på en eller anden måde.
Mychal, stop.
Stop med hvad?
Stop med at forsvare ham.
Jeg forsvarer ham ikke.
Tror du, vi ikke ved, hvad der foregår?
Hvorfor de aflyste mit bryllup?
Det havde jeg intet med at gøre. Det ved du.
Selvfølgelig ikke.
-Mirab, jeg sværger… -Lad være.
Stop. Glem det.
Jeg er ligeglad. Virkelig.
Jeg…
Hvorfor lyttede jeg dog til dig?
-Mirab, vent! -Mirab.
Lad mig.
BEIT HAESH FILISTRENES SMEDJE
Hvad siger du, kommandant?
Et halvt dusin vagter. Nok flere derinde.
Det kan vi klare.
Dog er det langt færre, end sådan et mål fortjener.
Find jeres pladser.
Hvor længe tror du, det ville tage dem at glemme mig helt?
Det er ikke muligt.
Sig mig noget.
Hvad er det ved mig, der gør mig så utiltrækkende?
For det er, hvad livet har lært mig, igen og igen.
Hvorfor prøvede jeg?
Alle andre får deres vilje.
Selv Ishboshet.
Og du…
Du ville ikke engang giftes.
Og dog står du her.
Kom væk derfra. Du skælver. Kom.
Mirab.
Kom.
Jeg har allerede sørget over min far.
Lad mig ikke også sørge over dig.
Undskyld.
Jeg er så træt.
-Jeg trænger til en drink. -Eliab.
Ishboshet.
-Velkommen. -Jeg vil lykønske din bror.
Ja.
Der er noget galt.
Hvorfor er du ikke med David?
Abner sendte mig ikke med.
Hvorfor skulle far sende ham afsted uden hans mænd?
Joab?
Lad mig om det.
Joab.
Er det en flagermus?
Det var det.
Hvor har du dine duer?
Jeg så dig.
Jeg satte blot en af mine fugle fri.
Sommetider skåner jeg en.
Det gør mig mindre hedensk.
Rolig nu.
Gør nu ikke noget, som du kommer til at fortryde.
Du sendte en besked, netop da David forlod paladset.
Til hvem? Og om hvad?
At vide det trækker dig bare ind i noget, du helst ikke bør forstå.
Sig det nu, edomit.
Jeg ved, du er lun på prinsesse Mychal.
Lad tingene gå sin gang,
så ender du med at takke mig.
Sagde du, David måtte gifte sig med mig?
Dæmp stemmen, Mychal.
Gjorde du?
Ja.
Han skal først bevise sit værd.
Bevise sit værd?
Efter alt, hvad han har gjort?
Var din mund, Mychal.
Hvorfor sårer du altid de, der er dig mest loyale?
Ja, David elsker mig, men han elsker også dig.
Han ville gøre alt for dig. Og…
Hvor er han? Far, hvor har du sendt ham hen?
Kom så.
Ja?
Min prins. Jeg beklager.
Joab.
Det angår David.
Han er vist i knibe.
Gå.
Luften er tung.
Her er noget galt.
Tjek vagterne.
Hvis kun vagterne er tilbage, hvorfor brænder bålene så?
Det ved jeg ikke.
Vent! Det er en fælde!
Dæk jer!
Brænd dem levende.
Går du allerede?
Min dronning.
Jeg havde det skidt.
Sikke en skam.
Du lod til at more dig.
Det var noget af en…
…optræden.
Han vil blive træt af dig.
Og hvad så?
Måske bliver han træt af dig i stedet.
-Alle udgange er spærret! Fremad! -De vidste, vi kom!
Vi er blevet forrådt!
Vi bliver brændt levende herinde, kommandant!
Hjælp mig flytte krukkerne til dørene!
Men det er vores eneste udvej!
-David. -Jeg ved det!
Vi bekæmper ild med ild.
Skub!
-Brødre. Det er mig, de er efter. -I dækning!
Hvis vi overlever det her, lokker jeg dem til hovedporten.
Så spred jer, og red jer selv.
Klar?
Vi er klar.
Afsted!
Der er han!
Herovre!
-Dræb David! -Tag ham!
Grib ham!
Dagonor, vent! Dagonor!
Hold inde!
Jeg dræber ham selv.
Bør jeg hjælpe ham?
Nej.
Lad guderne beslutte det.
Lad mig afslutte det.
HaShem?
-Navnet? -Gudernes gud.
-Er han? Og der er ingen anden… -Unødvendigt.
Min konge. Han er blot én mand.
Men deres Gud står bag ham nu.
Ikke bag Saul.
Kæmpedræber, din konge forrådte dig.
Hvorfor kæmper du for ham?
Grib ham!
Beskyt David.
Kaptajn.
Tilbage!
Fald tilbage!
Vi trækker os!
De trækker sig tilbage!
Min konge.
Filistrenes smedje er væk.
Den er brændt til grunden, som lovet.
Men vi led store tab.
Fordi de vidste, vi var på vej.
Nogen her i huset har forrådt os.
Og filistrene?
Slog du 100 ihjel, som jeg befalede?
Nej.
Jeg slog 200 ihjel.
Det er sandt.
Jeg vil giftes med Mychal.
Jeg forventer din udmelding i morgen.
Det bliver gjort…
…som lovet.
Hvor er min kone?
David?
David.
-Hvad er der sket? -Mychal.
Mychal.
Gift dig med mig.
Ja.
Planen var solid.
Du har gjort ham suveræn!
Nej, det har du selv.
Trods advarslerne.
Nu ser jeg det.
Alt står klart.
Du er min forbandelse.
En forbandelse?
Alt, jeg har gjort, har været for dig.
Jeg bragte en præstinde ind i vores hjem for at redde dig.
Jeg forviste min egen søn for din skyld.
Du er en modbydelig kvinde.
Alt, du siger, er mørke!
Og du er en svag og usikker mand,
der har brug for en tjenestepige for at føle sig som konge!
Må Gud tilgive, at jeg lyttede til et eneste ord, du har sagt!
Gud.
Du tilbeder ikke Gud.
Du tilbeder dig selv.
Og vi bliver dømt for det.
Jeg ser, hvorfor du klamrer dig til den hyrdedreng.
For dybt i dit hjerte kender du sandheden.
Den samme sandhed, som Samuel forkyndte.
De ord, der fik Israels konge til at krybe sammen og hulke i sin seng.
Du spurgte, hvorfor jeg satte kronen på Ishboshets hoved.
Derfor.
Din tid er forbi.
Saul…
Gud har vendt dig ryggen.
Ahinoam!
Tag dig af kongen.
Fjern dig fra mig!
Mor?
Ud med dig!
-Ud af mit hus! -Stop, far!
Stop!
-Stop, far! -Fjern dig fra mig!
Ud med dig!
Ud af mit liv!
-Du er en forræder! -Stop!
Stop! Stop, far!
Ud!
Jeg vil have dig ud af dette hus!
Det hele er forbi! Ud!
Du har spottet Gud
og vanæret mit kongerige!
Du er forvist!
Nu ved du, hvordan det føles…
…at blive forrådt af dem, der hævder at elske dig.
Tekster af: Jonas Kloch
Kreativ supervisor Lotte Udsen r hævder at elske dig.