V MINULÝCH DÍLECH
Nechápu, proč mu tvůj otec věří.
Doegovi? Ne, nevěříme mu.
Ale je užitečný.
Mám obavy.
Kéž by to šlo vysvětlit.
Žádala jsem tě jen o jednu věc, abys mě neztrapňoval.
Vím o pomazání.
Až budeš sedět na trůnu…
vzpomeň si, kdo tě chránil.
Dej Davidovi, co chce.
Nech ho vzít si Míkol.
Ale až poté, co splní poslední misi.
Tu, kterou nepřežije.
Řekl jsi Davidovi, že si mě může vzít?
Ano. Nejdřív musí prokázat svou cenu.
Něco tu nehraje.
Je to past!
Upalte je zaživa.
Zabijáku obrů, tvůj král tě zradil.
Proč za něj bojuješ?
Můj králi, pelištejská kovárna už není.
Ožením se s Míkol.
Stane se to.
Chci, abys vypadla z tohoto domu.
Jsi vykázána!
Bude tě milovat, požehná ti a rozmnoží tě.
Požehná plodu tvého lůna i plodu tvé země,
telatům tvého skotu i jehňatům tvých stád
v zemi, v které přísahal tvým otcům, že ti ji dá.
Slyšte má slova.
Je-li mezi vámi prorok, já, Hospodin,
se mu zjevím ve vidění.
Budu k němu mluvit ve snech.
Ve městech Judy a v ulicích, které jsou opuštěné,
bude opět slyšet zvuky radosti a veselí,
hlasy nevěsty a ženicha.
Vem si vodu pro sebe a koně. Běž.
Tady.
Co je to?
Pozvání.
Zabiják obrů si vezme princeznu.
Je to Míkol.
Nový úsvit Izraele.
DŮM DAVIDŮV
-Sila! -Oheň!
-Hoří! -Pospěšte si! Rychle!
Přineste vodu!
KRÁLOVSKÁ SILA – MĚSTO GIBEA
Nechte zbraně!
Vemte ho do povozu.
Opatrně.
Máme štěstí, že se požáry nerozšířily.
Štěstí?
Všech pět obilných sil bylo naplněno teprve před několika dny.
Celá naše zimní zásoba.
Další jsou tamhle.
Pelištejci.
Zabili jsme jejich obra, ale zjevně ne jejich ducha.
Nemám dost starostí?
Stupňují své útoky,
-kují lepší zbraně. -Stejně jako my.
To je Achiš. Zoufale touží po pomstě.
Bez toho obilí nás může postihnout hlad dřív, než přijde jaro.
Navrhuji zdanit ostatní kmeny.
Požadujme podíl jejich zásob.
Můžeme začít s Judou.
Nebudu nikomu žebrat u nohou. Více slabosti.
Větší hrozbou je hlad.
Hladovějící lidé udělají cokoli.
A co Edóm?
Mírové spojenectví mezi námi a Edómem je křehké.
Jejich král je zatrpklý a mstivý muž.
Nemluvili jsme spolu dvacet let.
Nechci píchnout do vosího hnízda.
Budu s nimi vyjednávat.
A jak chceš vyjednávat, aniž bys přišel o hlavu?
Otče, tohle…
Tohle je jedna ze situací, kdy nám moje lehkomyslná a požitkářská minulost
může prospět.
Řekněme, že jsem jednou strávil nezapomenutelnou noc v Edómu
s nejbližším královým rádcem.
Jsme přátelé,
tak trochu.
Promluvím s ním.
Jdi a zkus to.
Nezklamu tě.
Chvilku s mým otcem, Abnere?
Neřeš se mnou záležitost své matky.
Ne, musím.
Nemůžeš ji vykázat navždy.
-Královna si zaslouží úctu. -A co si zaslouží král?
Zradu?
Čím přesně tě zradila?
David se z té mise neměl nikdy vrátit, že?
Pelištejci na ně čekali.
Za to může tvoje matka. Možná teď rozumíš mým činům.
David se osvědčil.
Nyní je hoden této rodiny.
Někdy si říkám, jestli je ho hodna tato rodina.
Merob?
Co se děje s naší rodinou?
Jakou rodinou?
Co je tohle?
Hloubení studní na severu.
Nemůžou si studny vykopat sami?
S tvými penězi mohou.
Co tě trápí?
-Bojíš se mluvit se svým králem? -Ne.
Přesto toužím mluvit se svým přítelem.
Hluboce v tebe věřím, Saule.
To víš. Na této víře jsem postavil svůj život.
Pokračuj.
Mám obavy.
-Ta sila, naši nepřátelé nemůžou… -Ne.
Nejde o sila ani o naše nepřátele.
Saulův Dům nemůže zničit nikdo jiný…
než Saul sám.
K čemu je dobrý král, který získá celý svět,
ale v honbě za ním ztratí sám sebe?
Zavrhnout Ahinoam.
Přivést si do postele služku.
Teď je to moje konkubína.
To je královské právo.
Ne krále Izraele.
Ne tvoje.
Prosím tě, Saule.
Vzpomeň si na muže, kterým jsi byl.
Myslím, že jsi vyhrál.
Chceš dobré zprávy?
Jaké dobré zprávy?
Ne.
Jsi si jistá?
Jsem léčitelka, Jonatáne, a žena.
Takže ano, jsem si jistá.
Panebože. Promiň.
To je v pořádku. Nezlomím se.
Ví o tom ještě někdo?
Nic mu nebude chybět.
Naučím ho jezdit na koni a sbírat zeleninu…
A když je to holka?
Pak udělám to samé.
Budeme žít klidný a pokojný život v tvojí vesnici,
daleko od válek a konfliktů.
Zní to jako sen.
Je to možné?
Až bude mít David korunu, ano.
Potřebuji jen zajistit pokojnou cestu, ujistit se, že je moje rodina v bezpečí.
Popravdě řečeno, tohle místo mi chybět nebude.
Žádám tě jen o jedno.
Zachovej tajemství.
Dokud se naše dítě nenarodí a naše životy nebudou svobodné a bezpečné.
Slib mi to.
Slibuji.
MEI TAHARA – VODY OČISTY
Tato lázeň je mikve.
Rituální ponoření před svatbou na počest tohoto nového začátku.
Je naplněna živou vodou ze země.
„Požehnaný jsi, Věčný Bože,
vládce vesmíru, který nás posvěcuje skrze micvot.“
Musíš se třikrát úplně ponořit.
Požehnaný je Věčný Bůh všeho stvoření,
který mi dal život,
-podporoval mě… -Podporoval mě
a pomohl mi k tomuto okamžiku.
Zasnoubím se s tebou
ve spravedlnosti a právu,
v milosrdenství a slitování.
Zasnoubím se s tebou navěky
a poznáme Adonaje.
Míkol.
Davide.
Takhle mě nemůžeš vidět.
Vypadám hrozně.
Je mi líto tvé matky.
Vím, jaké to je, když se rozpadne rodina.
Já vím.
Ale poslyš, nemusíme být jako naši rodiče.
Můžeme začít nanovo.
Vybudujeme vlastní budoucnost,
vlastní rodinu.
Bez lží, zrady
a krveprolití.
To zní ambiciózně.
Zní to ambiciózně.
Davide,
potřebuji vědět, že tě mám celého pro sebe.
Tohle má odvést mou pozornost od svatby?
Chceš se vrátit do paláce a dál trucovat?
Ano. Tam je aspoň víno.
Až tady skončíme, bude čerstvé maso na svatební hostinu.
Dělala jsi to s mým bratrem?
Ešbaal mou pomoc nepotřebuje.
Opravdu sis ho zamilovala, že ano?
„Láska.“
Zajímá mě, já zajímám jeho, a to je vše, co je potřeba.
Neřekla bych, že tě muž dokáže zkrotit.
Nikdy se nenechám zkrotit.
Připrav si luk.
Připravená?
Do toho.
Trefila jsem se.
Pojď, ještě není konec.
Pojď.
Dobře.
-Co uděláme? -Drž ho dole.
Polož se na jeho bok.
Dobře. Musím mu podříznout krk, takže se raději nedívej, jestli chceš.
Díky Ti za tento dar.
A nechť se krev vrátí do země a k Tobě, Adonaji.
Merob, to byl dobrý zásah.
Smrt není nikdy snadná.
Ale oběť přináší nový život.
Přijmout to je způsob, jak se posunout vpřed.
Požehnat utrpení.
Počkej tady.
-Sejdeme se v paláci. -Cože?
-Musím něco vyřídit. -Dino!
Můj králi.
Jišaj, syn Obédův.
Otec Davida.
Jsem ti velmi zavázán, Jišaji.
Dal jsi mi tak silného a odhodlaného syna.
Nedal jsem nic.
David si to vybral sám.
Byl vždycky tak tvrdohlavý?
Ano. Dědictví po jeho matce.
Řekni mi, Jišaji, setkali jsme se už někdy?
Sloužil jsem v tvém vojsku v bitvě u Jábeše.
Byl jsem také v Gilgalu, když tě Samuel korunoval králem.
Samuel.
Znáš ho?
Vážím si ho.
Mnozí si ho váží.
Neznám ho.
Dokázal sis představit, že se jednoho dne tvůj Dům spojí s mým?
To je to poslední, co by mě napadlo.
Není to moc velký mohar…
ale je to vše, co mám.
Jišaji, prosím.
Jsem to já, kdo by tě měl obdarovávat.
Abnere.
Nic nechci.
Všichni muži něco chtějí.
Nikdy jsem nebyl zavázán trůnu.
Nemám v úmyslu to měnit.
Máš neobvyklý způsob, jak přijímat vděčnost.
Vděčnost?
Ztratil jsem syna ve vaší službě.
Teď ztrácím dalšího.
Pro budoucnost, kterou bych pro něj nikdy nevybral.
Tohle se ti nelíbí?
V kopcích Betléma, mém domově…
mi budou synové chybět.
Budou mi chybět.
Pojď, otče.
Toto je oslava. Tak pojď slavit.
Ano.
Pojď.
Červené. Chci všechny polštáře červené.
Všechno musí být připraveno před příjezdem našich hostů.
Jdi pomoct na zahradě.
Velmi působivé.
Hledám svého otce. Zdá se, že jsi to ty, koho se mám zeptat.
Myslím, že ho najdeš na jeho trůnu.
Edóm pošle před Jom Teruah dvacet vozů obilí.
Dalších dvacet před Sukotem.
To a malý desátek od kmenů by nám mělo pomoci přečkat zimu.
Nemyslel jsem si, že je to možné.
Všechno je možné, otče.
Pojď.
Král Edómu by to nenabídl, kdyby z toho neměl nějaký prospěch.
Samozřejmě. Detaily nechám na tobě.
Ale král sem chce brzy přijet, aby to projednal.
A měl jsi pravdu. Je zahořklý.
Ale je také dost moudrý na to, aby si uvědomil, že my jsme mocnější.
A potřebuje nová spojenectví.
Zdálo se, že se chce odpoutat od starých křivd.
Podcenil jsem tě, synu.
Nemyslíš, že je to trochu moc?
Ne, je to hezké.
Můžu si na chvilku promluvit se sestrou?
Samozřejmě.
Co chceš?
Jak dlouho jsme o tomto dni mluvily?
S matkou jsme o tom snily celé roky.
Nemůžu si to nechat ujít.
A nemůžu tě nechat nosit tu ohavnost.
Míkol, je to hrozný.
Věděla jsem, že to není v pořádku.
Vem si zlato.
Vždy nosíš zlato.
Tady.
Je to lepší?
Je to lepší.
Měla by tu být matka.
Měla.
Ale protože není, budu tu já.
V poslední době už tato rodina zažila dost utrpení.
A ona by asi chtěla, abys to měla.
Abys věděla, že je vždy s tebou.
Je krásný.
Děkuji.
A co uděláme s tím obličejem?
Otec je šťastný.
Je to působivé.
Kdes byla?
Rozhovor na později.
-Máš na rukou krev? -Ano, byla jsem na lovu. Omlouvám se.
Jak jsem řekla, povíme si to potom.
Podívejte, přichází David.
No podívej.
Davide.
Princezna, Avo. Princezna. Podívej.
Můj králi…
přišel jsem do vašeho domu, abyste mi dal svou dceru, Míkol,
za ženu.
A kéž Hospodin učiní tuto ženu jako Ráchel a Leu,
které společně vybudovaly rodinu našeho národa.
Kéž jsme ustaveni v Gibeji
a proslulí v Betlémě
i ve všech pokoleních Izraele.
Ať naše děti vyznávají svou věrnost tomuto království…
a svou lásku k Adonajovi po celou věčnost.
Na mou krásnou dceru Míkol
a mého nového syna…
Zabijáka obrů!
Budeš mou ženou
všechen čas, který nám Bůh dopřeje.
Ať je to co nejdéle.
Miluji tě, Davide.
Miluji tě, Míkol.
Princezno Míkol, Davide, je to krásný obřad.
-Krásný dar. Děkuji. -Děkuji.
Co s tím vším budeme dělat?
Myslím, že jsme dostali pět stejných hrnců.
Děkuji.
-Hned jsem zpátky. -Jistě.
Otče, proč musíš odejít tak brzy?
S hrdostí jsem byl svědkem tvého sňatku, synu.
Teď se musím vrátit k našim stádům.
Díky, že jsi přijel až sem.
Davide.
Zdá se, že tvoje matka měla pravdu.
„Král David.“
Dvě slova, která jsem si nedokázal představit.
Jak budeš vládnout?
Čím se budeš lišit?
Myslím, že oba víme, jak se Saul zapíše do historie.
Jak se zapíšeš ty?
Modlím se za tebe.
Bůh nade vše, ano?
Samozřejmě.
Miluji tě, synu.
Miluji tě, otče.
Nenech se tímto místem zkazit, Davide.
Dobře, pojďme.
-Dostal jsem povolení vzít tě domů. -Nepotřebuji průvodce.
Přestaň si stěžovat, otče. Užívej si společnosti.
Davide.
Avo.
Pojďme.
Sbohem, synu.
Pojďme, zlato.
Davide.
Povznesl jsi kmen Judův.
Za to ti žehnám.
Co chceš, Adríeli?
No tak.
Jsem tu, abych oslavil tvůj vzestup
a připomněl ti, kdo ti na této cestě připravil půdu.
Bůh mi připravuje cestu.
Ano, ale Bůh ti také dává přátele, že ano?
A pokud chceš dosáhnout svých ambicí,
budeš je potřebovat.
Vím, co jsi udělal.
Moje rodina truchlila za Tobiáše a jeho příbuzné.
Byli nevinní.
A víš, kdo vrazil nůž do srdce jemu a jeho rodině?
Dokonce i tomu dítěti?
Tvůj vlastní bratr, Eliab.
Tak mi řekni, je nevinný? Jsi ty?
Davide,
je mnoho věcí, které nevíš, můj malý pastýři,
ale mým uším nic neunikne.
Očekáváš, že tě za to odměním?
Až usedneš na trůn, ano.
Nebo řeknu Saulovi jediné slovo
a další krev na zemi bude tvoje.
A co se podle tebe stane potom?
Když král zjistí, že jsi lhal o Samuelově pomazání?
Řekni pravdu
a budou to poslední slova, která kdy vyjdou z tvých úst.
Nic ti nedlužím.
Eliabe, musím s tebou mluvit.
Vím, co jsi udělal.
K čemu tě donutili.
Pak…
taky víš, že nemáme o čem mluvit.
Užij si svatbu, bratře.
-Rád jsem s vámi mluvil. -Buď požehnán.
Ešbaale.
Gratuluji k výjimečnému dni tvé sestry.
Děkuji, Adríeli.
Ačkoli, buďme upřímní, tento svazek ti nemůže být prospěšný.
A to proč?
David je jen další překážkou mezi tebou a trůnem.
Nebyl jsem předurčen pro trůn. Mluvíš se špatným bratrem.
Opravdu?
No tak, Ešbaale.
Vím, jak člověk jako ty uvažuje.
Vidím tě takového, jaký jsi.
Co vidíš?
Ambice, dravost,
všechny předpoklady krále.
Kéž by se našel někdo, kdo by pomohl tyto překážky odstranit.
Víno už nepiju.
Věř mi. Až to uslyšíš, budeš se chtít napít.
Mám tajemství.
Pravdu.
David není tím, za koho se vydává.
Pojď.
Hospodin
je můj pastýř, nic mi nechybí.
Na zelených pastvinách
mi dává spočinout…
Otče, musím ti říct příběh
o vyvrhelovi z nedalekého kmene,
bastardovi ve své rodině,
hanbě svého lidu,
prokletí jména svého otce.
Tento vyvrhel se stal členem tvé rodiny,
utěšoval tě svou hudbou,
vzal si tvou dceru, ale nikdy ti neřekl pravdu,
že prorok Samuel navštívil jeho domov
a jeho kletba se přenesla na tebe.
Celou dobu byl příčinou toho utrpení,
od kterého tě měl utěšit.
Byli jsme podvedeni.
Zabil jsi nesprávného syna Judy.
Přemýšlej o tom, otče. On zabil obra.
Bůh mu v boji opakovaně přál štěstí,
stejně jako přával tobě.
Zrádce, kterého hledáš, byl v tvém domě
celou dobu, přímo před tebou.
Ten pomazaný…
je David.
Dino. O čem tak důležitém se mnou chceš mluvit?
Co je to?
Nevím, komu v paláci můžeme věřit.
Co tím myslíš?
Dnes jsem v lese viděla muže s páskou přes jedno oko.
Toho samého muže, který zabil mého otce.
Jak to víš?
-Protože jsem ho sledovala. -Cože?
Ešbaale, setkal se s Doegem.
Říkala jsem ti, že z toho chlapa mám špatný pocit.
Ne.
Co když útok na náš konvoj nebyl jen dílem banditů?
Co když to bylo plánované?
-Někdo tady v paláci je… -Dino.
Spiknutí?
-Kdo? -Musíme jít hned za králem.
Ne. Můj otec je poslední dobou trochu mimo.
I to nejmenší ho dokáže rozčílit.
A bez důkazů by tomu o Doegovi neuvěřil.
Mám důkaz.
Tady.
Přečti si to.
Sila nevypálili Pelištejci
a jsou plánovány další útoky.
Musíš…
Nech to na mně. Nikomu o tom neříkej.
Ešbaale, zavraždili mého otce.
Dino, přestaň.
Proč?
Ne, nenechám to být. Nemůžu.
Co?
Co se děje?
-Nečekal jsem to. -Co?
Že se do tebe zamiluji.
Ešbaale…
Je mi to líto.
Co?
Ne!
Ani hlásku, sestro.
Nesmíš vydat ani hlásku.
Rozumíš?
Eši, ty jsi ji zabil.
Tak to není.
-Jsou věci, které nevíš. -Ešbaale…
zavraždil jsi svou ženu. Zavraždil jsi Dinu.
Uklidni se. Potřebuji, aby ses ovládla.
Ešbaale, nevím, kdo jsi.
Nevím nic.
Musím najít matku.
Musím jít. Musím…
Stůj.
Chvilku mě poslouchej.
Ptala ses, co se stalo, když jsem byl pryč.
Řeknu ti to.
Merob, můj život skončil.
Život, jaký jsem znal, skončil.
A z trosek toho slabého, ubohého chlapce…
jsem vzešel s cílem,
a udělám vše, co bude třeba, abych ho dosáhl.
Ta sila.
Ty jsi podpálil sila na obilí?
Ano.
Nechal ses korunovat matkou.
Rozeštval jsi ji s otcem.
Tlačil jsi mě, abych si vzala Davida.
Proč?
Ešbaale, kvůli čemu?
Lepší budoucnost pro nás všechny.
Přišel jsi o rozum.
-Ztratil jsi… -Ne.
Ne. Konečně jsem ho našel.
Otec je slabý a hříšný,
-vidělas to. Všichni to vidíme. -Bolí to.
Jeho království pod ním hnije, a pokud nebudeme jednat,
pokud já nebudu jednat…
ztratíme všechno.
Vidělas, co se stalo matce.
To nechci ani pro tebe,
ani pro Míkol.
Nech ji být.
Vytvořím něco nového, něco mnohem lepšího.
Ale…
nikdo nesmí vědět, co jsi dnes viděla.
Rozumíš?
Vyhrožuješ mi?
Merob…
Dina se zapletla do něčeho, co ji přesahovalo.
Neměl jsem na výběr.
Ale ty jsi moje sestra.
Druhá polovina mé duše.
Jsi jediná, kdo truchlil nad mým vyhnanstvím.
Můj jediný skutečný spojenec v této rodině.
A teď tě potřebuji víc než kdy jindy…
po svém boku.
Je to jediný způsob.
Ano?
Má žena.
Má láska.
Jak se to mohlo stát?
Našel ji strážný.
Slyšel výkřik poblíž západní brány.
Je mi to líto.
To nemohla být náhoda.
To na nás útočí náš nepřítel.
Jaký důvod by někdo mohl mít k vraždě Diny?
Výhrůžka?
Jestli byla zavražděna
-uvnitř hradeb… -A oni prostě prošli kolem stráží?
Zabili ji beze svědků?
Ne.
Někdo v tomto paláci je za to zodpovědný.
Nikdo za to není zodpovědný.
Dina se mi svěřovala.
Předstírala, že je silná,
ale smrt jejího otce ji zasáhla víc, než jsme tušili.
Často mluvila o tom, že ukončí svůj život.
To mi nikdy neřekla.
Bála se,
že ji kvůli její slabosti nebudeš milovat,
že to nedokáže nikdo.
Je mi to tak líto, bratře.
Víc, než si dokážeš představit.
Má lásko…
Omlouvám se, můj princi. Král tě nechal zavolat.
Potřebuje tě slyšet hrát.
Teď?
Není mu dobře?
Jistě bude v pořádku.
Abnere, co ho trápí?
Krále trápí mnoho věcí. Tvoje návštěva je jistě vyřeší.
Jsi to ty, že ano?
Můj králi.
Měl jsem tě rád,
věřil jsem ti…
a přesto jsi mě zradil.
Můj králi, jsem vám věrný.
Vždy jsem byl.
„Věrný.“
Opravdu?
Už žádné lži. Mluv pravdu.
Vybral si tě Samuel?
-Můj králi, prosím, posaďte se… -Vybral si tě?
Vybral?
-Vybral si tě Samuel? -Ne!
Ne.
Vybral si mě Bůh.
Překlad titulků: Daniel Kallmunzer
Kreativní dohled Ludmila Vodičková -Vybral si tě?