V MINULÝCH DÍLECH
Na mou krásnou dceru a mého nového syna, Zabijáka obrů!
-Udělal bys pro mě něco? -Cokoli.
Ochraňuj ho.
To už dělám.
Prokletý meč, jaký jsem ještě neviděl.
Vezmi ho do Nóbu. Schovej ho s ostatními posvátnými předměty.
Šeptá se, že Samuel navštívil naše země.
Kdybys o tom věděl víc,
-řekl bys mi to? -Řekl.
Je to kvůli Davidovi!
Není to ničí chyba.
Budeš to ty, kdo vykoupí naši rodinu.
Proč máš slitování teď?
Je čas, aby ses rozhodl, jakou cestou se vydáš.
-Zavraždil jsi Dinu. -Nikdo se nesmí dozvědět, co jsi viděla.
Zrádce, kterého hledáš, byl ve tvém domě.
Ten pomazaný…
je David.
Už žádné lži.
Vybral si tě Samuel?
Ne.
Vybral si mě Bůh.
DŮM DAVIDŮV
Králi, nechci vám ublížit.
Prosím. Nenuťte mě s vámi bojovat.
Pozor, chlapče.
Nejsem králem náhodou.
Řekl jsem, že s vámi nechci bojovat.
Ešbaale!
Dostaň ho!
Nenech ho utéct!
Stráže!
Najděte syna Jišaje!
Davide?
Davide!
Ne!
Za mnou!
Stráže, za ním!
Abnere! Shromáždi mé muže!
-Snad ho tvoji muži dostanou. -Eliabe.
Co se děje?
-Spoutejte ho. -Ne…
Nesahejte na mě! Ne!
Co to děláš?
Odveďte ho.
Co to děláš? Joábe?
Joábe.
Ne!
David, jeho bratr, zradil krále!
Viděl jsem to na vlastní oči.
Vím, že mnozí z vás mu sloužili, bojovali za něj.
Ale každý, kdo zůstane věrný Davidovi, je zrádce Saulova Domu!
U každé brány města chci mít dvacet mužů.
Prohledejte každý dům, každé pole, každou hromadu hnoje!
Najděte ho.
Šel směrem k východní bráně.
Zraněný, tak si pospěšte.
Běžte!
Davide? Co se stalo?
Běž si sbalit věci. Musíme odejít.
Co se děje? Davide!
-Musíme jít. Teď. -Jsi zraněný.
Davide, podívej se na…
-Co se stalo? Kdo ti to udělal? -Tvůj otec.
Cože? Ne.
Je… Zase je nemocný, půjdu za ním.
Ne. Nerozumíš tomu. Snaží se mě zabít.
-Co? -Musíme jít. Teď.
Rychle se sbal.
-Ne, Davide, počkej. Stůj! -Míkol, prosím…
Prosím. Prostě mi řekni pravdu.
Potom, co jsem tě poznal,
Samuel přišel do Betléma,
do domu mého otce.
Pomazal mě.
Kým?
Králem.
-Poslouchej, nemáme čas. -Králem?
Musíme jít.
Věděl jsi to.
-Celou dobu jsi to věděl. -Míkol, prosím.
Když jsi hrál pro mého otce, když jsi mu přísahal věrnost.
-Jsem mu věrný. Jsem věrný tobě. -Když jsi mě utěšoval,
-když jsem truchlila. -Ne.
Věděls to. Brečela jsem před tebou.
Chtěl jsem tě chránit. Proto jsem ti to neřekl.
Chtěl jsi mi to navždy zatajit.
-Před našimi dětmi, Davide. -Míkol.
-Neřekl bys mi to… -Povraždil nevinnou rodinu.
-Ne. -Mé sousedy.
Protože věřil, že jsou pomazaní.
-Ne. -Nechtěl jsem, abys to věděla.
Ale prosím, všechno ti řeknu, až budeme v bezpečí.
-Prosím, věř mi. -Jak ti mám věřit?
Lžeš mi od chvíle, kdy jsme se potkali.
Nelhal jsem ti.
Ty jsi důvodem jeho utrpení.
Byl jsi to ty. Ty jsi hrozba pro trůn.
-Jsi důvod, proč vyhnal mou matku. -Ne, nejsem lhář.
-Byl jsi to ty! -Nejsem hrozba. Bůh si mě vybral!
Bůh si vybral mého otce.
Ano.
Má lásko, prosím.
Pokud zůstaneš, použije tě proti mně.
Víš, čeho je schopen.
Davide, pojď, rychle!
Musíš jít. Pojď! Rychle!
Jdi. Musíš jít.
-Najdu tě. Běž! -Prosím!
-Prosím. Míkol, prosím. -Běž.
Prosím.
Okamžik. Běž!
-Míkol. -Joábe?
Je tady?
Ano.
Joábe, bojím se.
Bude to v pořádku. Ale musí odejít.
Máte málo času. Asi jen pár minut.
Víc vám nemůžu koupit.
Davide.
Míkol. Pojď.
Pojď.
Zradil krále!
Vy dva zkontrolujte západní bránu. Hned.
Ano, Joábe.
-Něco? -Ne, veliteli.
-Co u něj doma? -Není tam.
-Prohledal jsi to sám? -Ano, prohledal.
Míkol!
Okamžik. Nejsem oblečená.
-Otevři dveře, Míkol! -Jen chvilku!
Abnere!
Je tady?
-On je… -Mluv pravdu.
-Spí. Není mu dobře. -Ustup stranou.
Ustup.
Není mu dobře. Říkám ti to.
Přestaň. Co to…
Zbláznil ses?
Pokusil se zabít tvého otce a Ešbaala.
A viděl jsi to na vlastní oči?
Abnere.
Kam šel?
-Nevím. -Co ti řekl?
Neřekl mi nic.
-Musel něco říct. -Ne. Neřekl nic.
Míkol, nelži mi. Chceš zemřít spolu s ním?
Co ti řekl?
Řekl mi, že byl pomazán na krále.
Král? To není možné.
Co má v plánu?
Kam šel?
Pusť mě, prosím.
Dej z ní ruce pryč.
Dobře se rozmysli.
Z tohodle nebude návratu.
Až se David stane naším králem, nebude se k čemu vracet.
Zrádce!
Odejdi, princezno.
-Je konec, veliteli. -Ne. Joábe, prosím.
Nedělej to.
Ne.
Míkol, tvůj otec tě bude chtít vidět.
Být tebou, měl bych lepší odpovědi.
Princezno, odejdi.
Stráže!
Joábe, co se děje?
Saul ví pravdu.
O čem?
O Davidovi.
Nechápu to.
Jak dlouho to víš?
Dost dlouho.
Joábe, snažil jsem se…
Nemáme čas.
Abner posílá vojáky k vám domů.
-Jdi. -A co ty?
Musím sehnat nějaké muže.
-Jdi! -Ano.
Bratranče, proč to děláš?
To je to, co Bůh chce, ne?
Otče!
-Otče! -Eliabe!
-Co se stalo?
Musíme jít. Hned.
-Jít? Kam? -David byl odhalen.
-Královská stráž není daleko. -Půjdu.
Eliabe, neopustím náš domov.
Zůstaň, nebo ne, shoří to tu.
Zůstaneš tady a shoříš spolu s ním.
David je teď princem Izraele.
-Král by se nás neodvážil zabít. -Ano, odvážil!
A udělá to.
Věř mi, otče, musíme utéct.
Kde je David? Je v bezpečí?
Nevím. Nemůžu ho zachránit.
Ale můžu zachránit naši rodinu. Pojď.
Sbal si věci a rozluč se s tímto domem.
Nic po sobě nenechte.
Pojď. Abi, pomoz mi. Pojď.
Ráda povečeřím s tvou rodinou, má lásko.
Kéž bychom měli ještě pár dní volna.
Proč tak naléhavě?
Je to tradice. Každé novoluní.
Z rodiny moc nezbylo, s kým by se dalo povečeřet.
Co to je?
K zemi.
Zastav kočár!
Davide.
Jste sami?
Ano.
Co tady děláš?
Tvůj otec to ví.
Pokusil se mě zabít.
-Cože? -Pronásleduje mě celý palác.
Ať ti řeknou cokoli, lžou.
Jsem králi věrný.
Nikdy jsem proti němu nezhřešil, přísahám.
Jsem-li vinen, zabij mě ty sám.
Nerozumím tomu.
Být to pravda, řekl by mi to.
-Varoval bych tě. -Ví o tom.
Že jsme přátelé.
Jonatáne, jsi jediný člověk, kterému můžu věřit. Prosím.
Potřebuji pomoc.
Mám tě jako bratra,
jako svou duši.
Zůstaň tady.
Najdu odpovědi.
Počkej.
Tohle dej Míkol.
Zatím se ukryj.
Jak to poznám?
Pod východní zdí je pole.
Zítra tam budu cvičit s lukem.
Když vystřelím šíp za svého zbrojnoše, znamená to, že jsem nebyl úspěšný.
Můžeš jít do bezpečí.
Odpusť mi, bratře.
Tuto cestu jsem nevybral.
Není co odpouštět.
Cestu vybral můj otec.
To jsou slzy pro tvého manžela, který mě zradil?
Právě jsem se dozvěděla o Dinině smrti.
Přišla jsem prosit.
Už žádné krveprolití.
Prosím…
Nemusíš mluvit.
Tvá sestra mi všechno řekla.
Proč jsi to udělala, důvod tvé zrady.
Řekla mi, že zrada, které ses dopustila,
ti byla vnucena.
David ti vyhrožoval smrtí.
Je to pravda?
Je mi to moc líto.
Vystavil jsem tě nebezpečí.
Neměl jsem dovolit, aby sis ho vzala.
Teď jsi v bezpečí.
V bezpečí mého náručí.
Merob?
Jonatán dorazí brzy.
Bude to pro něj nepříjemná novinka.
Teď potřebuji tvou věrnost víc než kdy jindy.
Asi jsi měl pravdu, bratře.
Bůh si vybral Davida.
A tohle zbývá nám ostatním.
Eliabe!
Varoval jsem ho, otče.
Znovu a znovu.
Ale neposlouchá a neposlouchal.
Má to svůj účel.
Už mě unavuje poslouchat o Davidově účelu.
Pokaždé, když zakopne: „Je to Boží vůle.“
Každý svinčík, co udělá, uklidíme. A kvůli čemu?
Mluvil jsem o tvém účelu, Eliabe.
-Proč sis ji bral za ženu? -Cože?
Proč?
Proč ses nespokojil se syny, které ti porodila moje matka?
Eliabe, pojď sem.
Poslouchej mě.
Břemeno, které neseš, abys vykoupil naši rodinu,
jsem na tebe vložil já.
Nebylo to fér. Ale synu, tvá práce je dokončena.
Už ho nemusíš dál nést.
Ale já ho nesl.
A nosím ho. A provedl jsem věci, otče!
Věci, na které nemohu zapomenout, věci, které nemohu odčinit.
-Není hřích, který by Bůh nevykoupil. -To nevíš.
Vím tohle.
Musíš se rozhodnout.
Zbav se té hořkosti, Eliabe,
jinak tě pohltí.
Zbav se jí.
-Zbav se jí. -Nemůžu.
Nemůžu mu odpustit.
-Poslouchej mě. -Prosím, otče.
Není to tvůj bratr, komu musíš odpustit.
Přestaň se starat o Davidovu cestu.
Ať od tebe Bůh požaduje cokoli, zjeví ti to.
-Ne. -Musíš se uklidnit.
Musíš být v klidu.
Musíš přestat bojovat.
Přestaň.
Ne.
Postarej se o ně.
Počkej. Eliabe, kam jdeš?
-Eliabe! -Záleží na tom?
Požádal mě, ať ti to dám.
Co je tam napsáno?
Abych byla silná a statečná.
Jonatáne, je to pravda?
Jmenoval ho Samuel?
Posaďte se.
Sedni si.
U stolu chybí tolik lidí.
A co zvěsti, co jsem slyšel?
Můj otec, velký král,
nařídil popravu izraelského prince.
To bys jistě neudělal.
Ne bez porady se mnou.
Kdo ti to řekl?
David.
Našel si mě.
Ptal se, zda se může vrátit k otci, aby se pomodlil.
A dovolil jsi to?
Ano.
-Nechal jsi ho utéct? -Utéct před čím, otče?
Jonatáne…
tohle bude těžké poslouchat.
David se pokusil zabít tvého otce, krále.
Ne, my jsme se pokusili zavraždit jeho.
V kovárně v Pelištejsku. Byl jsem tam.
Snažil se otce zabít. Viděl jsem to.
Otče,
pamatuješ, když jsme ztratili naději?
A jeden se postavil na obranu? Bránit Izrael?
Pamatuješ, jak padl obr?
To už je dávno.
Pak si vzpomeň, jak tě David miluje.
Jak miluje Míkol a mě.
Nikdy by nám neublížil.
Na svůj život…
ti přísahám.
Je hrozbou.
David není hrozbou, otče!
Ty synu zvrácené ženy.
Myslíš si, že nevím, že upřednostňuješ přátelství s Davidem
-před loajalitou k tomuto Domu? -David je loajální.
Dokud bude David žít, tvůj trůn nebude nikdy ustaven.
Trůn má moc pouze tehdy, pokud na něm sedí spravedlivý král.
A v zabití Davida není žádná spravedlnost.
Zpochybňuješ moje rozhodnutí?
Ano.
-Jak se opovažuješ? -David je nevinný.
Zradil jsi mě.
Zradil jsi Saulův Dům!
A ty zrazuješ Boha, který tě pomazal!
Otče!
Omlouvám se.
Jonatáne, počkej.
Stydím se být tvým synem.
To bylo příšerné.
Vyrušil jsi mě.
-Dojdu pro to. -Ne.
Je to moc daleko.
Dojdu tam sám. Potřebuji se projít.
Tady. Vrať to do zbrojnice.
Díky, Rúbene.
Není to bezpečné.
Nařídil jsem, aby stráže na východ odtud byly staženy
a uvolnily cestu do Ramy.
K Samuelovi.
Myslel jsem, že půjdeš tam.
Ano.
Je mi to líto.
Snažil jsem se, ale otec neustoupí.
Obávám se, že se vidíme naposledy.
Přinesl jsem ti dárek.
Pro básníka.
Vždy tě budu mít rád
a sloužit ti.
Musím tě o něco požádat.
Žádej, co chceš.
Nikomu jsem to neřekl, ale…
Sára čeká dítě.
Budeš otcem.
Chceš ho pojmenovat David? Souhlasím.
Ne.
Ale žádám o laskavost
a milosrdenství,
až budeš mít své království.
Otec řekl, že jsem blázen.
Že dokud budeš žít, můj trůn nikdy nebude ustanoven.
-Já… -A ve svém šílenství a žárlivosti
říká pravdu.
Pravdu, která se vztahuje i na tebe.
Jonatáne,
-nikdy bych… -Davide, králové upevňují svou vládu.
Dělají, co slíbili, že neudělají. Sám jsem to viděl.
Slib mi to. Slib mi, že nikdy neublížíš mé rodině.
Že je ochráníš, když já…
nebudu moci.
Slibuji.
-Budu k tvojí rodině vždy laskavý. -Slib ještě jednou.
Že nikdy nepřestaneš být loajální mému Domu,
i když si podmaníš všechny nepřátele.
Nikdy nebudeš jedním z nich. To je naše dohoda.
A ať Dům Davidův přetrvá navěky.
Ať tvá vláda neskončí.
Jonatáne.
Nežádal jsem o to.
Jonatáne, nic z toho jsem nikdy nechtěl.
-Byl bys lepší král. -Ne.
Ne.
Bůh takové chyby nedělá.
RAMA – DOMOV VĚŠTCE
Vypij to, ať nedostaneš horečku.
Třeseš se.
Odešel jsem ve spěchu bez ničeho.
A Míkol?
Jsem sám.
Sám?
Ne, pastýři.
I když jsi o samotě, nejsi sám.
Děkuji.
Samueli, mám tě rád, ale musíš vždy mluvit v hádankách?
Musím?
Vždycky jsem měl rád hádanky.
Možná bys měl napsat jednu ze svých písní o mých hádankách.
„Samuelova píseň“.
Nevím, co mám dělat.
Nevím, kam mám jít.
V bitvě mám plán, strategii.
Teď ho potřebuji.
Musíš najít klid.
Musíš se uklidnit tady a tady.
Snažím se.
Když mi řekneš: „Poslouchej vítr“, udělám to.
Poslouchám,
-ale slyším jen vítr. -Ano, ale musíš mít trpělivost.
Dej tomu čas.
Pán Bůh k tobě promluví,
tak jako často promlouval ke mně.
Jaké to je?
Opravdu slyšíš Jeho hlas?
Jeho slova mnou proudila jako voda,
čistá a studená.
A uvízla mi v krku jako písek.
Zvonila mi v hlavě jako kladivo na kovadlině v rozpálené kovárně.
A i když Jeho slova občas zahřála mé srdce…
zároveň také spálila mou duši.
Ale poslední dobou to už nejsou slova.
Slýchám hudbu.
Jeho hudbu.
Přes co hraje?
Prostého pastýře?
Ano.
Někdy, Samueli,
si přeju vrátit se do bezpečí kopců.
Nikdo neznal mé jméno.
A často si přeju, abych vyrůstal v rodině a ne ve Svatostánku.
Historie ale nevzniká v bezpečí kopců.
Žít život ve službě druhým,
plný smyslu,
má svou cenu.
Neobyčejný život s sebou nese neobyčejné náklady.
Byl ti svěřen velký a obtížný úkol.
Tento úkol ti byl svěřen z vůle samotného Boha.
A tak se vydáš na cestu
na sever do Nóbu
a vystoupáš na horu po tisíci schodech západním směrem,
aby tě nikdo neviděl.
Ano.
Skryješ se mezi kněžími
a budeš čekat na slovo Hospodinovo.
On ti dá pokyny, to ti slibuji.
Davide, nezapomeň.
Když jsi naposledy překonal svůj největší strach,
padl ti k nohám obr.
Ano.
Tentokrát se musím postavit vlastní rodině.
Saul byl pro mě jako otec.
Pro mě byl jako syn.
Nemusíš se mu postavit.
Udělám to já.
Samueli…
zabije tě.
Zkusí to.
Proč jsi řekla otci, že mi David vyhrožoval?
Protože jsme vše, co zbylo.
Míkol, říkala jsem ti, že muži jsou šílení.
Každý z nich.
Ale tu noc…
Bylo to jako v jiném životě.
Byli jsme šťastní
jen na chvíli, a teď…
David mi lhal.
Není, za koho se vydává.
Jak říkám…
jsou šílení.
Ale…
Ale je to můj manžel.
A já ho miluji.
Já vím.
-Nevím… -Je mi to líto.
Nevím, jak můžu…
Je mi to líto. Já vím.
Nesnáším to křeslo.
Křeslo je pouze odrazem toho, kdo na něm sedí.
Ne.
Je to jed.
Zabije toho, kdo na něm sedí.
Já vím.
NÓB – MĚSTO KNĚŽÍ
Knězi Boží.
Tyto schody jsou posvátné. Proč po nich stoupáš?
Přicházím, abych vám nabídl 1 000 nejlepších kusů z králova stáda
pro vaše oběti,
pokud ze mě sejmete kletbu.
Váš Bůh mě trápí dnem i nocí.
Je mi líto, nemůžu ti pomoci.
A ty nepatříš na tuto posvátnou horu.
Davide, proč jsi přišel?
Posílá mě Samuel a posílá své požehnání.
Jsi sám.
Jsem na tajné a naléhavé královské misi.
Máte tu nějaké zbraně?
Meč? Luk?
Šel jsem narychlo.
Není tu žádný meč,
kromě jednoho.
Pojď.
Goliášův meč.
To je vše, co tu je.
Pokud ti pomůže, vezmi si ho.
Děkuji.
Potřeboval jsem si vzpomenout.
Vzpomenout si na co?
Na Boží velikost.
Otče.
Jsou tu vojáci.
-Co chtějí? -Jeho.
Král zešílel.
Naše věrnost je tvá, Davide.
Povstaňte.
Jak jste mě našli?
Vystopoval jsem tě jako vlk.
-Sledovali vás? -Ne, jeli jsme rychle.
Otče, právě jsem dostal zprávu z Edómu.
Král sem jede osobně, aby dojednal podmínky své pomoci.
Je připraven uzavřít nové spojenectví.
Můj syn je přece jen diplomat.
Velmi dobře.
Mám také plán, jak upevnit loajalitu mezi kmeny,
zejména s Judou.
Zahrnuje moje sestry.
Můj králi.
Můj králi…
Viděl jsem něco, co by vás mohlo zajímat.
David se skrývá mezi kněžími v Nóbu.
Najdeme ho. Přivedeme ho zpátky.
Použijte pouze nezbytnou sílu.
Nenechme na sobě spočinout krev svatých mužů.
Vyrážíme!
Zastavit!
Ustup stranou, Velký.
Blokuješ nám cestu.
Ne.
To ty bráníš cestě tomu, koho Bůh vyvolil.
Samueli, ustup stranou.
Co mám podle Tebe dělat?
Pro mého bratra máš tolik slov. Pro mě nemáš nic?
Co mám podle Tebe dělat?
Můžu si přisednout?
Prosím.
Toto je efod mého otce.
Je na tomto posvátném místě již deset generací.
Urím a Tumím.
Potřebuješ poradit.
Ano, potřebuji.
Co se stalo?
Jak zemřeli?
Vzali si život, aby unikli utrpení.
Toto utrpení znám velmi dobře.
Kde je?
Kde je Samuel?
Stráží cestu do Nóbu.
Přivolej královskou stráž.
Kolik?
Všechny.
Děkuji vám, kněží.
Vyrazíme na sever, do jeskyní Adullamu.
To je poblíž Gatu.
Ano. Saul tam za námi nepojede.
Připravte se. Vyrazíme za soumraku.
Proklel jsi mé muže, stejně jako mě.
Nikoho jsem neproklel.
Ustup, Samueli, a nechám tě naživu.
Nemohu tě nechat projít.
Mám s sebou tisíc.
A já mám jen jednoho…
ale On stačí.
Nenuť mě tě zabít.
Tak to nezkoušej.
Tvá muka neskončila, Saule.
Místo toho pokřivila tvou podstatu.
Lžeš.
Porazil jsem své prokletí.
Ne. Stal ses svou kletbou.
Chraňte krále!
Bohu se nikdo nebude posmívat.
Temnota zvítězila.
Stal ses tím, čím ses stal,
a já už za tebe nebudu truchlit.
Ale ty budeš prorokovat pro mě.
Ne.
Tohle nikdy nebude můj osud!
O své budoucnosti rozhoduji sám.
O svém osudu rozhoduji sám.
Řekneš mi, co vidíš, synu Kíšův.
Mluv!
Vidím svou korunu…
na hlavě někoho jiného.
Vyslov jeho jméno.
Vyslov jeho jméno!
Ne.
Vyslovíš jeho jméno!
Vyslov jeho jméno.
David!
Co se děje?
Nejsem si jistý.
Pojďme.
Můj králi.
Králi Saule.
Jsem Doeg.
-Kde je Samuel? -Odešel.
Stopy krve vedou na východ.
Mám ho najít?
Abnere.
Můj králi.
Kam půjdeme teď?
Vzhůru do Nóbu.
Ukončit to.
Většina mužů není schopna cesty.
Můj králi,
moji muži jsou připraveni k cestě.
Dobře. Přiveď je.
Za mnou.
NÓB – MĚSTO KNĚŽÍ
Co se děje?
Synu.
Běž, vezmi efod a odejdi.
Musí být chráněn. Postarám se o to. Teď jdi.
Můj králi.
Moji přátelé.
Proč jste přišli?
Proč jsi mě zradil, knězi?
Zradil?
Achimeleku,
teď poslouchej a mluv pravdu.
Proč jsi přede mnou ukryl zrádce?
Aby se mi mohl postavit?
O kom mluvíte?
O synovi Jišaje.
Davidovi?
Kdo z vašich služebníků je tak věrný jako on?
Vzbouřil se proti mně a ty jsi mu v tom pomáhal.
Není to tak?
Mluv pravdu.
Dal jsem mu posvátný chléb a Goliášův meč.
Víc jsem neměl.
Goliášův meč?
Vytáhne proti mně s armádou.
O tom jsem nic nevěděl.
Jsem z toho boje unavený.
O žádný boj nejde, můj pane.
Všichni vám sloužíme, stejně jako David.
Pak ti položím otázku, synu Achitubův.
Kdyby ti Velký Samuel řekl, že byl pomazán někdo jiný,
že Bůh vybral někoho jiného…
komu bys sloužil?
Budu sloužit Bohu, ne lidem.
Všichni budeme.
Děkuji za tvou upřímnost.
Zabijte všechny.
Saule, tito lidé jsou služebníci Nejvyššího.
Zradili mě, stejně jako David.
Zabijte je všechny!
Můj králi.
Můj příteli.
Udělám pro tebe cokoli, Saule.
Ale tohle neudělám.
Já to udělám.
Udělám to rád.
Všechno spalte!
Jejich bohy, jejich kletby! Všechno!
Zabijte je všechny!
Cos to udělal?
To, co je nutné.
Samueli?
Má lásko?
Samueli.
Hilo.
Není to krásné?
Boží výtvor.
Já…
Mám pocit,
že se stalo něco strašného.
Odpočívej, Samueli.
Sehrál jsi svou roli v tom velkém plánu.
Bůh ví…
že jsem se…
snažil.
Ne.
Bojoval jsi statečně.
Dokončil jsi to.
Ano.
Je to krásné.
MĚSTO GAT – ÚZEMÍ PELIŠTEJCŮ
Zabiják obrů je v horách, v jeskyních Adullamu.
Je pronásledován.
Kým?
Saulem.
Saulem?
Moje nejlepší práce.
Kolik jsi jich vyrobil?
Tisíc do sklizně.
Běž najít Davida a sejdeme se v mé vesnici.
Sejdeme se tam, jakmile to půjde.
Musím ho najít dřív než můj otec.
Buď opatrný.
Sáro.
Neboj se, nic se mi nestane.
-Ne. Musíš pochopit… -Blíží se válka.
Já vím. Nic se nám nestane.
Jeď.
Sledují nás.
Bratranče.
Jsi těžko k nalezení.
Přišels se mnou bojovat?
Eliabe…
Ne, bratře.
Jsme tu, abychom ti sloužili.
Smiluj se nade mnou, Bože, smiluj se nade mnou,
neboť v tobě má moje duše útočiště,
ve stínu tvých křídel se ukrývám,
dokud nepomine bouře.
Můj králi.
Mohu vás představit?
Konečně, král Edómu.
Můžeš mě zabít,
ale nikdy nepoznáš svůj účel.
Mohu tě učinit králem
větším než tvůj otec.
Ukaž mi, jaký je tvůj záměr.
Ukaž mi svou vůli pro tvé království.
DŮM DAVIDŮV
Překlad titulků: Daniel Kallmunzer
Kreativní dohled Ludmila Vodičková ví.