DETTA HAR HÄNT…
Till min vackra dotter, och min nya son, Jättedråparen!
-Kan du göra något för mig? -Vad som helst.
Skydda honom.
Det gör jag redan.
Svärdet är förbannat, jag har aldrig sett något liknande.
Ta det till Nob. Göm det med de andra heliga sakerna.
Det ryktas att Samuel besökte vårt land.
Om du visste mer,
-hade du väl berättat? -Ja.
Det är Davids fel!
Det är ingen av ers fel.
Du blir den som frälser vår familj.
Varför är du barmhärtig nu?
Det är dags för dig att välja din väg.
-Du mördade Dinah. -Ingen får veta vad du såg idag.
Förrädaren du söker har varit här i ditt hus.
Den smorde…
…är David.
Inget mer svek.
Valde Samuel dig?
Nej.
Gud valde mig.
Jag vill er inte illa.
Snälla. Tvinga mig inte att slåss med er.
Försiktigt, pojke.
Jag är kung av en anledning.
Jag sa att jag inte vill slåss mot er.
Eshbaal!
Ta honom!
Låt honom inte komma undan!
Vakter!
Hitta Jishajs son!
David?
David!
Nej!
Följ mig!
Vakter, efter honom!
Abner! Samla mina män.
-Låt oss se om dina män kan ta honom. -Eliav.
Vad är det här?
-Håll fast honom. -Nej…
Rör mig inte! Nej!
Vad gör du?
För bort honom.
Vad gör du? Joab?
Joab.
Nej!
Hans bror, David, har förrått kungen!
Jag såg det med egna ögon.
Jag vet att många av er har tjänat honom, slagits för honom.
Men vem som än förblir lojal mot David, är en förrädare mot Sauls hus!
Jag vill ha 20 män vid varje stadsport.
Genomsök alla hus, alla fält, alla dynghögar.
Hitta honom.
Han har rört sig mot den östra porten.
Skadad, så var snabba.
Gå!
David! Vad har hänt?
Packa dina saker. Vi måste härifrån.
Vad är det? David!
-Vi måste gå. Nu. -Du är skadad.
David, se på…
-Vad hände? Vem gjorde det här? -Din far.
Vad? Nej.
Är han… Han är sjuk igen, jag går till honom.
Nej. Du förstår inte. Han försöker döda mig.
-Vad? -Vi måste gå. Nu.
Packa dina saker, snabbt.
-Nej, David, vänta, stopp! -Mikal, snälla…
Snälla. Säg bara sanningen.
När jag just träffat dig,
kom Samuel till Betlehem,
till min fars hus.
Han smorde mig.
Till vad?
Kung.
-Hör på, vi har ont om tid. -Kung?
Vi måste gå.
Du visste det här.
-Du visste det hela tiden. -Mikal, snälla.
När du spelade för min far, när du svor lojalitet mot honom.
-Jag är honom lojal. Jag är dig lojal. -När du tröstade mig,
-då jag sörjde. -Nej.
Du visste. Jag grät inför dig.
Jag försökte skydda dig. Därför sa jag ingenting.
Du hade aldrig sagt något till mig.
-Eller till våra barn, David. -Mikal.
-Du hade aldrig sagt… -Han slaktade en oskyldig familj.
-Nej. -Mina grannar.
För han trodde att de var smorda.
-Nej. -Jag hoppades slippa berätta det.
Snälla, jag berättar allt när vi är i säkerhet.
-Snälla, lita på mig. -Hur kan jag det?
Du har ljugit för mig sen vi träffades.
Jag har inte ljugit för dig.
Du är orsaken till hans plåga.
Det var du. Du är hotet mot tronen.
-Det var därför han förvisade mor. -Nej, jag ljuger inte.
-Det var du! -Jag är inget hot. Gud valde mig!
Gud valde min far.
Det gjorde han.
Min älskade, snälla.
Om du stannar, använder han dig emot mig.
Du vet vad han är kapabel till.
David, kom, snabbt!
Du måste gå. Kom! Snabbt!
Gå. Du måste gå.
-Jag hittar dig. Gå! -Snälla!
-Snälla, Mikal, snälla. -Gå.
Snälla.
Ett ögonblick. Gå!
-Mikal. -Joab?
Är han här?
Ja.
Joab, jag är rädd.
Det kommer att gå bra. Men han måste gå.
Ni har lite tid. Minuter, kanske.
Det är allt ni kan få.
David.
Mikal. Kom.
Kom.
Han förrådde kungen!
Ni två, kolla västra porten. Nu.
Ja, Joab.
-Något? -Nej, befälhavare.
-Hans hem, då? -Han är inte där.
-Letade du själv? -Ja.
Mikal!
Vänta. Jag är inte påklädd.
-Öppna dörren, Mikal! -Ett ögonblick!
Abner!
Är han här?
-Han är… -Tala sanning.
-Han sover. Han mår inte bra. -Kliv åt sidan.
Kliv åt sidan!
Han mår inte bra. Jag sa ju det.
Sluta. Vad gör…
Har du blivit galen?
Han försökte döda din far och Eshbaal.
Och du såg det med egna ögon?
Abner.
Vart gick han?
-Jag vet inte. -Vad sa han till dig?
Han sa ingenting.
-Han måste ha sagt något. -Nej, han sa ingenting.
Mikal, ljug inte för mig. Vill du dö med honom?
Vad sa han till dig?
Han sa att han smorts till kung.
Kung? Det är omöjligt.
Vad planerar han?
Vart gick han?
Släpp mig, snälla.
Släpp henne.
Tänk efter noga, Joab.
Det finns ingen återvändo från det här.
Det kommer inte finnas något att återvända till när David blir kung.
Förrädare!
Lämna rummet, prinsessan.
-Det är över, överbefälhavare. -Nej, Joab, snälla.
Gör det inte.
Nej.
Mikal, din far vill se dig.
Om jag var du, skulle jag ha bättre svar.
Prinsessan, gå.
Vakter!
Joab, vad händer?
Saul vet sanningen.
Om vad?
Om David.
Jag förstår inte.
Hur länge har du vetat?
Länge nog.
Joab, jag försökte…
Vi har inte tid.
Abner skickar soldater till ditt hem.
-Gå. -Du då?
Jag måste samla några män.
-Gå! -Ja.
Kusin, varför gör du det här?
Det här är vad Gud vill, eller hur?
Far!
-Far! -Eliav!
-Vad har hänt?
Vi måste härifrån. Nu.
-Härifrån? Vart? -David har avslöjats.
-Kungens livgarde är nära. -Jag går.
Eliav, jag överger inte vårt hem.
Stanna eller gå, det ska brinna.
Stannar du här, så brinner du med det.
David är en av Israels prinsar nu.
-Kungen skulle inte våga döda oss. -Jo, det skulle han.
Han kommer göra det.
Tro mig, far, vi måste fly.
Var är David? Är han i säkerhet?
Jag vet inte. Jag kan inte rädda honom.
Men jag kan rädda vår familj. Kom.
Packa dina saker, och ta farväl av det här huset.
Lämna ingenting.
Kom. Abi, hjälp mig. Kom.
Jag äter gärna middag med din familj.
Om vi bara haft fler dagar borta.
Varför brådskar det?
Det är tradition. Varje nymåne.
Fast det finns inte mycket till familj kvar.
Vad är det här?
Ner.
Stanna vagnen!
David.
Är du själv?
Ja.
Vad gör du här?
Din far, han vet.
Han försökte döda mig.
-Vad? -Hela palatset jagar mig.
Oavsett vad de säger till dig, så ljuger de.
Jag är lojal mot kungen.
Jag har aldrig syndat mot honom, jag svär.
Om jag har gjort något orätt, döda mig då.
Jag förstår inte.
Är det här sant, hade han sagt det.
-Jag hade varnat dig. -Han vet det.
Om vår vänskap.
Jonatan, du är den ende jag kan lita på. Snälla.
Hjälp mig.
Du är mig kär som bror
och som min själ.
Stanna här.
Jag ska hitta svar.
Vänta.
Ge det till Mikal.
Vänta tills det är säkert.
Hur vet jag det?
Det finns ett fält vid östra muren.
Jag övar med min pilbåge där imorgon.
Skjuter jag en pil förbi min vapendragare, betyder det att jag inte har lyckats.
Du kan gå i säkerhet.
Förlåt mig, broder.
Jag valde inte det här.
Förlåt behövs inte.
Min far valde det här.
Är det där tårar för din make som förrådde mig?
Jag har precis fått veta att Dinah är död.
Jag vill be dig.
Ingen mer blodspillan.
Snälla…
Du behöver inte tala.
Din syster berättade allt.
Varför du gjorde det, orsaken till ditt förräderi.
Hon berättade att ditt förräderi …
…tvingades på dig.
Att David hotade att döda dig.
Är det sant?
Jag är så ledsen.
Jag försatte dig i fara.
Jag borde inte ha tillåtit ert giftermål.
Du är säker nu.
Säker i min famn.
Merab?
Jonatan anländer snart.
Det här blir svåra nyheter för honom.
Jag behöver er lojalitet mer än någonsin nu.
Du verkar ha haft rätt.
Gud valde David.
Det här är vad som återstår för oss.
Eliav!
Jag varnade honom, far.
Om och om igen.
Men han lyssnar inte, som vanligt.
Det finns ett syfte i det här.
Jag är så trött på att höra om Davids syfte.
Varje gång han faller, "Det är Guds vilja."
Varje röra han orsakar, fixar vi. Och för vad?
Jag pratade om ditt syfte, Eliav.
-Varför tog du henne till fru? -Vad?
Varför?
Varför var du inte nöjd med de söner min mor födde?
Eliav, kom.
Lyssna på mig.
Bördan som du bär för att återupprätta vår familj,
la jag på dig.
Det var inte rättvist. Men, son, ditt arbete är fullbordat.
Du behöver inte bära den själv mer.
Men jag har burit den.
Och jag bär den. Och jag har gjort saker, far!
Saker jag inte kan glömma, saker jag inte kan sona för.
-Det finns inget som Gud inte förlåter. -Du vet inte.
Jag vet det här.
Du måste ta ett beslut.
Släpp den här bitterheten, Eliav,
annars kommer den att förtära dig.
Släpp den.
-Släpp den! -Jag kan inte.
Jag kan inte förlåta honom.
-Lyssna på mig. -Snälla, far.
Det är inte din bror du behöver förlåta.
Sluta tänka på Davids väg.
Vad Gud än behöver från dig, kommer han att visa.
-Nej. -Tysta dig själv.
Du måste vara lugn.
Du måste sluta slåss.
Sluta.
Nej.
Håll dem säkra.
Vänta, Eliav, vart ska du?
-Eliav! -Spelar det någon roll?
Han bad mig ge dig det här.
Vad står det?
Var stark och modig.
Jonatan, är det sant?
Pekade Samuel ut honom?
Sitt ner.
Sitt.
Så många saknas vid det här bordet.
Och ryktena jag hör då?
Min far, den store kungen,
beordrar avrättningen av en israelisk prins.
Det gör du säkert inte.
Inte utan att prata med mig.
Vem berättade det?
David.
Han hittade mig.
Frågade om han kunde återvända till sin far för att be.
Och tillät du det?
Ja.
-Lät du honom komma undan? -Komma undan vad, far?
Jonatan…
…det här kommer bli svårt att höra.
David försökte döda din far, kungen.
Nej, vi försökte faktiskt döda honom.
Vid smedjan i Filistén. Jag var där.
Han försökte döda far. Jag såg det.
Far,
minns du när det inte fanns hopp?
Och en man försvarade dig? Försvarade hela Israel.
Minns du när jätten föll?
Det var länge sedan.
Minns då hur David älskar dig.
Hur han älskar Mikal och mig.
Han skulle aldrig skada oss.
På mitt liv…
…svär jag dig.
Han är ett hot.
David är inte hotet, far.
Son till en pervers kvinna.
Tror du att jag inte vet att du väljer din vänskap till David
-över din lojalitet till det här huset? -David är lojal.
Så länge David lever kommer din tron aldrig att etableras.
En tron är bara mäktig om en rättfärdig kung sitter på den.
Det finns ingenting rättfärdigt med att mörda David.
Ifrågasätter du mitt beslut?
Ja.
-Hur vågar du? -David är oskyldig.
Du förråder mig.
Du förråder Sauls hus!
Och du förråder Guden som smorde dig!
Far!
Förlåt.
Jonatan, vänta.
Jag skäms över att vara din son.
Det där var fruktansvärt.
Du distraherade mig.
-Jag hämtar den. -Nej.
Det är för långt.
Jag hämtar den. Jag behöver promenaden.
Här. Ta tillbaka den till vapenförrådet.
Tack, Ruben.
Det är inte säkert.
Jag har beordrat att vakterna österut förflyttas,
för att bana väg genom Ramah.
Till Samuel.
Jag tänkte att du vill gå dit.
Ja.
Förlåt.
Jag försökte, men min far ger sig inte.
Jag är rädd att det är sista gången vi ses.
Jag tog med en present.
Till poeten.
Jag kommer alltid älska
och tjäna dig.
Jag måste be dig om något.
Vad som helst.
Ingen vet det, men…
…Sara är gravid.
Du ska bli far.
Du vill döpa honom till David? Det går bra.
Nej.
Men jag ber om godhet
och barmhärtighet
när du kommer till ditt rike.
Min far sa att jag var galen.
Att så länge du lever kommer min tron aldrig inrättas.
-Jag… -Och i hans dårskap och avundsjuka,
talar han sanning.
Och den sanningen kommer att gälla dig.
Jonatan,
-jag skulle aldrig… -David, kungar befäster sitt styre.
De gör vad de sa att de aldrig skulle göra. Jag har sett det.
Så svär. Lova mig att du aldrig kommer att skada min familj.
Att du skyddar dem när jag…
Om jag inte kan.
Jag svär.
-Jag ska visa din familj godhet för evigt. -Svär igen.
Att du alltid kommer vara mitt hus lojal,
även när alla fiender är vid dina fötter.
Du kommer aldrig att vara en av dem. Det här är ett förbund mellan oss.
Och må Davids hus vara för evigt.
Må ditt styre vara evigt.
Jonatan.
Jag bad inte om det här.
Jonatan, jag ville aldrig det här.
-Du vore en bättre kung. -Nej.
Nej.
Gud gör inte sådana misstag.
RAMAH SIARENS HEM
Drick det här, så att du inte får feber.
Du skakar.
Jag gick i all hast utan någonting.
Mikal, då?
Jag är ensam.
Ensam?
Nej, herde.
Även när du är själv är du inte ensam.
Tack.
Samuel, jag älskar dig, men måste du tala i gåtor?
Gör jag?
Jag har alltid tyckt om gåtor.
Du kanske borde skriva en av din sånger om mina gåtor.
"Samuels sång."
Samuel, vad ska jag göra?
Vart ska jag ta vägen?
I strid har jag en plan, en strategi.
Jag behöver en nu.
Du måste finna frid.
Du måste tysta dig själv härinne och här.
Jag försöker.
När du säger åt mig att "Lyssna på vinden," gör jag det.
Jag lyssnar,
-men allt jag hör är vinden. -Ja, men du måste ha tålamod.
Ge det tid.
Herren kommer att tala till dig,
så som han har talat till mig så ofta.
Hur är det?
Hör du verkligen hans röst?
Hans ord har flutit genom mig likt vatten,
klart och kallt.
Och de har fastnat i min strupe som sand.
De har ringt i mitt huvud som hammarslag mot städet i smedjan.
Och om hans ord stundom har värmt mitt hjärta
har de även bränt min själ.
Men på sistone, finns inga ord.
Vad jag hör är musik.
Hans musik?
Som spelas hur?
En enkel herde?
Ja.
Ibland, Samuel,
önskar jag att jag kunde återvända till kullarna.
Ingen visste mitt namn.
Och jag önskar ofta att jag hade växt upp i en familj och inte vid Tabernaklet.
Ändå smids inte historien från kullarnas säkerhet.
Att leva ett liv i tjänst,
av värde,
är att betala ett pris.
Ett osedvanligt liv har ett osedvanligt pris.
Du har givits en stor och svår uppgift.
Den här uppgiften har getts dig av skäl som tillhör Gud.
Så du kommer att resa,
på den norra vägen till Nob,
och du skall bestiga berget via de tusen stegen åt väster,
så att ingen ser dig.
Ja.
Du ska gömma dig bland prästerna,
och du skall invänta Guds ord.
Han kommer att instruera dig, det lovar jag.
David, glöm inte.
Sista gången du mötte dina största rädslor,
föll en jätte vid dina fötter.
Ja.
Den här gången måste jag möta min familj.
Saul var som en far för mig.
Han var en son för mig.
Du behöver inte konfrontera honom.
Jag gör det.
Samuel…
…han kommer döda dig.
Han kommer försöka.
Varför sa du till far att David hotade mig?
För att vi är allt som är kvar.
Mikal, jag sa att män är galna.
Varenda en av dem.
Men härom kvällen…
Det känns som ett annat liv.
Vi var glada
för ett ögonblick, och nu…
David ljög för mig.
Han är inte den han säger.
Som jag sa…
…de är galna.
Men…
Han är min make.
Och jag älskar honom.
Jag vet.
-Jag vet inte… -Jag är ledsen…
Jag vet inte hur jag kan…
Förlåt. Jag vet.
Jag hatar den stolen.
Stolen speglar bara vem som sitter på den.
Nej.
Den är gift.
Den dödar vem som än sitter där.
Jag vet.
NOB PRÄSTERNAS STAD
Guds präst.
De här stegen är heliga. Varför bestiger du dem?
Jag kom för att erbjuda 1 000 av de bästa av kungens flockar
för era offer,
om du befriar mig från en förbannelse.
Din Gud plågar mig natt och dag.
Förlåt. Jag kan inte hjälpa dig.
Och du hör inte hemma på det här heliga berget.
David, varför är du här?
Samuel skickar mig, och han sänder sin välsignelse.
Du är ensam.
Jag är på ett hemligt och brådskande uppdrag från kungen.
Har ni några vapen här?
Ett svärd? En pilbåge?
Jag gick i hast.
Det finns inget svärd här,
förutom ett.
Kom.
Goliats svärd.
Det är allt som finns.
Ta det om det hjälper dig.
Tack.
Jag behövde minnas.
Minnas vad?
Guds storhet.
Far.
Det är soldater här.
-Vad vill de? -Honom.
Kungen har blivit galen.
Vi är dig lojala, David.
Res er.
Hur hittade ni mig?
Jag spårade dig, som en varg.
-Blev ni förföljda? -Nej, vi red fort.
Far, jag fick just besked från Edom.
Kungen reser själv hit för att fastställa villkoren för sin hjälp.
Han är redo för en ny allians.
Min son är en diplomat trots allt.
Utmärkt.
Jag har även en plan för att befästa lojaliteten bland stammarna,
speciellt Juda.
Den involverar mina systrar.
Min kung.
Min kung…
…jag har sett något som kan vara i ert intresse.
David gömmer sig bland Nobs präster.
Vi ska hitta honom. Och föra honom tillbaka.
Använd endast nödvändigt våld.
Låt oss inte bära skulden för heliga mäns blod.
Vi rider!
Halt!
Stig åt sidan, du store.
Du blockerar vår väg.
Nej.
Det är ni som blockerar vägen för den som Gud har valt.
Samuel, stig åt sidan.
Vad vill Du att jag gör?
Du har så många ord för min bror. Har du ingenting för mig?
Vad vill du att jag gör?
Får jag sitta med dig?
Varsågod.
Det här är min fars efod.
Den har funnits på den här heliga platsen i tio generationer.
Urim och Tummin.
Du behöver vägledning.
Ja, det gör jag.
Vad hände?
Hur dog de?
De tog sina egna liv för att slippa undan plågan.
Jag känner den här plågan väl.
Var är han?
Var är Samuel?
Han vaktar vägen till Nob.
Kalla på livgardet.
Hur många?
Alla!
Tack, präster.
Vi rider norrut till grottorna i Adullam.
Det är nära Gat.
Ja. Saul följer oss inte dit.
Var redo. Vi ger oss av vid skymningen.
Du förbannade mina män så som du gjorde mig.
Jag förbannade ingen.
Stig åt sidan, Samuel, så låter jag dig leva.
Jag kan inte låta dig att komma förbi.
Jag har tusen män med mig.
Och jag har bara en,
och ändå räcker Han.
Tvinga mig inte att döda dig.
Försök inte då.
Din plåga är inte över, Saul.
I stället har den fördärvat ditt innersta väsen.
Du ljuger.
Jag vann över min förbannelse.
Nej, du har blivit till förbannelsen.
Skydda kungen!
Gud trotsar man inte!
Mörkret har segrat.
Du har blivit vad du har blivit,
och jag sörjer dig inte längre.
Men du ska profetera åt mig.
Nej.
Det här blir aldrig mitt öde!
Jag kontrollerar min framtid.
Jag kontrollerar mitt öde.
Du ska säga mig vad du ser, Kishs son.
Tala!
Jag ser min krona…
…vila på en annans huvud.
Säg hans namn.
Säg hans namn!
Nej.
Du ska säga hans namn!
Säg hans namn!
David!
Vad är det?
Jag vet inte.
Vi går.
Min kung.
Kung Saul.
Jag är Doeg.
-Var är Samuel? -Borta.
Blodspåren leder österut.
Ska jag hitta honom?
Abner.
Min kung.
Vart tar vi oss nu?
Mot Nob.
För att avsluta det här.
De flesta är inte i skick att resa.
Min kung,
mina män är i skick att resa.
Bra. Ta med dem.
Följ mig.
NOB PRÄSTERNAS STAD
Vad händer?
Son.
Gå, ta efoden och gå.
Den måste skyddas. Jag sköter det här. Gå nu.
Min kung.
Mina vänner.
Varför är ni här?
Varför har du förrått mig, präst?
Förrått?
Ahimelech,
lyssna och tala sanning.
Varför har du gömt en förrädare?
Så att han kan resa sig mot mig?
Vem talar du om?
Jishajs son.
David?
Vem bland dina tjänare är så trogen som han?
Han har rest sig mot mig, och du har bistått honom.
Inte sant?
Tala sanning.
Jag gav honom välsignat bröd och Goliats svärd.
Jag hade bara det.
Goliats svärd?
Han kommer att resa en armé mot mig.
Jag visste inget om det.
Jag tröttnar på den här kampen.
Det är ingen kamp, min herre.
Vi tjänar alla er, precis som David.
Låt mig ställa er en fråga då, Ahitubs son.
Om den store, Samuel, skulle säga till dig att en annan blivit smord,
att Gud har valt någon annan…
…vem tjänar du då?
Jag skulle tjäna Gud över män.
Det skulle vi alla.
Tack för din ärlighet.
Döda dem.
Saul, de här är den Högstes tjänare.
De förråder mig precis som David.
Döda dem!
Min kung.
Min vän.
Jag gör vad som helst för dig, Saul.
Men inte det här.
Jag gör det.
Jag gör det gladeligen.
Bränn allt!
Deras gudar, deras förbannelser! Allt!
Döda allihop!
Vad har du gjort?
Det som är nödvändigt.
Samuel?
Min älskade?
Samuel.
Hila.
Är den inte vacker?
Guds skapelse.
Jag…
Jag känner att något
fruktansvärt har hänt.
Vila, Samuel.
Du har gjort din del i den stora planen.
Gud vet…
Jag…
…har försökt.
Nej.
Du har kämpat väl.
Du har avslutat väl.
Ja.
Den är vacker.
GATS STAD FILISTEISKT OMRÅDE
Jättedråparen är i bergen, i Adullams grottor.
Han jagas.
Av vem?
Av Saul.
Saul?
Mitt bästa arbete.
Hur många har du gjort?
Tusen i tid till skörden.
Hitta David, så möter jag dig i min by.
Jag möter dig där så fort jag kan.
Jag måste hitta honom innan min far.
Var försiktig.
Sara.
Lugn, jag klarar mig.
-Nej. Du måste förstå… -Det blir krig.
Jag vet. Vi kommer att vara i säkerhet.
Gå.
Vi är bevakade.
Kusin.
Du är svår att hitta.
Ska du slåss mot mig?
Eliav…
Nej, bror.
Vi är här för att tjäna dig.
Var mig nådig, Gud, var mig nådig!
Ty till dig flyr min själ,
under dina vingars skugga tar jag min tillflykt
till dess att faran är över.
Min kung.
Får jag presentera någon?
Äntligen, kungen av Edom.
Du kan döda mig,
men du kommer aldrig att veta ditt syfte.
Jag kan leda dig till att bli en kung
större än din far.
Visa mig ditt syfte.
Visa mig din vilja för ditt kungarike.
Undertexter: Ania
Kreativ ledare K. Teglof itt kungarike.