RADIAČNÍ POPLACH
Máš pravdu. Budeš to zkoušet u Atlética?
Příští neděli.
Doteď jsem neměl kopačky.
-A teď máš? -Ne, ale když to najdem, koupím si je.
Takže ta věc má opravdu nějakou cenu?
Jasně, je to pecka.
Poslyš, když jsi ve fotbale tak dobrej, můžeš ho hrát klidně i naboso, Carlinho.
Á, tak to není. Když chceš na hřiště, potřebuješ kopačky.
-Když to říkáš. -Budeš hrát naboso? No tak…
Hrával jsem. Dobrý ráno.
13. ZÁŘÍ 1987
Tady.
Jo.
Lúci, nech to bejt. To je bezcenný.
Bezcenný…
Koukni, jak je to velký.
Polož to. Pojď.
To si ze mě snad děláš srandu.
Vůbec ne.
Peníze jsou tady.
Říkal jsem to.
Carlinho.
Tohle celý bejvala nemocnice?
Musí tu bejt spousta duchů.
Nemel blbosti. Jdeme.
Koukni na tohle.
To je ono.
Tohle?
Hele.
Říkal jsem to.
Olovo, má to velkou cenu.
Nedává to smysl, Carlinho.
Kdo by nechal něco tak cennýho na takovým opuštěným místě jako je tohle?
Kdo má zlato, kašle na olovo.
Ne?
Tak sklapni, vem nářadí a jdeme makat.
Ty seš blázen.
Dělej.
Vsadím se, že to otevřeme a bude to všechno na nic.
Všechno pro nic…
Na. Tady.
Tak jo, to je opravdu dobrý.
Tak ukaž.
Víš, jak na to?
Carlinho, vím, co dělám.
Proto se ptám. Vím, jak pracuješ.
Špatně.
-Hele. -No tak, chlape.
Pusť!
O 5 DNÍ POZDĚJI
Je to těžký, dva tisíce.
Ne. Chcete mě oškubat? Musím zaplatit chlapy.
1500.
No tak, je tam olovo.
Potřebuju kopačky.
Máš štěští.
1750. Poslední nabídka.
A vylepším to.
Přidám ti 50 navíc…
… abys něco koupil mámě.
Co? Prachy.
1750.
Tady.
To je pro mámu. Jo?
A pro tebe, Lúci…
-Jasně, děkuju. Dám… -Dej si pivko. Jo. Kde je ten úsměv?
-Vydělals prachy. -To je dobrý.
Zejtra přijdeme pro kolečko.
Nebudu vám je pokaždý vozit.
-Měj se. -Ty taky. A kup si nový klobouk.
Vždycky ho zmíní.
Je to buzna.
Pootoč to.
Nadzvedni mi to. Dělej.
No tak.
Ne, lásko. Už jsem skončil. Jen zavřu.
Ahoj.
Kruci.
Co je to?
Pane bože.
Dneska je opravdu hezky, moc pěkně. Už se na vše těším… Co ty?
Zlato?
Co je?
Co? Jsi v pořádku?
Otevři.
Jen mi není vůbec dobře.
Sakra.
To musely být ty krevety. No, ne?
Bylo mi zle už předtím.
Jo? Dej si čaj.
-Uvařím ho. -Nevidělas krabičku na oběd?
Jakou?
Moji, tu lesklou. Nevidělas ji? Nechal jsem ji vedle.
Ne, ne. Hledej, já ji neviděla.
Jak to, že ne?
Hrabeš se mi ve věcech?
Jasně.
Vidíš? Není tu.
Tak mluv.
-Tak, ženská. Nevyhodilas ji, že ne? -No tak…
Pořád tu věc taháš tam a zpátky.
Nemáš ji v práci?
A tu ďábelskou věc jsi neměl nikdy nosit do domu.
Ďábelskou?
Jo, ďábelskou. To ti říkám.
To z toho je všem zle a ty mi to vůbec nevěříš.
Jen se směješ.
Ne.
-Sluší ti to, když jsi naštvaná. -Ne.
Ale neboj, dneska to půjde z domu.
Už jsem pro to konečně našel kupce, víš?
Tvůj manžel je frajer.
Dostanu prachy.
-Dobře. -Víš, co s nima udělám?
-Nemám tušení. -Netušíš?
Otevřu ti bistro s domácím jídlem.
A Budeš slavná. S tvým vařením budeme tak bohatý, že budu moct nechat šrotiště a
dělat ti manažera, víš?
To bude něco.
Krásně voníš.
Nezačínej, nemám náladu. Běž hledat.
-Pojď do ložnice. -Ne, nikam nejdu. Jdi hledat, myju nádobí.
Ne? Tak dobře. Určitě jsi ji neviděla?
Nic jsem neviděla.
Aha, Raimundo! Neviděls krabičku? Co?
-Neviděl. -Ne?
Fakt ne.
Kruci.
Bůhví, kdes ji nechal.
Jo, asi je v práci.
Vidíš.
Raimundo.
-Ano, madam? -Pojď sem, pomoz mi, prosím.
Vezmi tuhle krabičku.
Paní Antônie…
Je těžká.
Mám jít tudy?
Jo, tudy.
Je to těžký.
Pojďte, madam.
Promiňte.
-Dobrý den. -Promiňte.
Pardon.
-Posaď se. -Madam.
Sedni si.
Otče náš. Svatá.
ÚŘAD PRO KONTROLU LÉČIV
Je tu dvě hodiny a prý neodejde.
Už mě znervózňuje.
Je skoro pět, musím do salonu.
Víš, o co se jedná?
Ne.
-Promluvím s nimi. -Fajn.
Dobrý den.
-Dobrý den, pane. -Jak je?
Omlouvám se, ale budeme zavírat.
Aha, ale ještě jste nezavřeli. Mám právo mluvit. Ne?
-Jistě. -Promiňte, paní…?
Antônia.
Jak vám mohu pomoct? Já jsem Jânio.
Poslyšte, tahle věc způsobuje otravu.
Dobře.
Manželovi kolegové jsou všichni v nemocnici.
Mně je zle, manželovi taky.
Malátnost, nevolnost…
Fajn, chápu to, ale co je to?
Něco, co manžel vykoupil na šrotišti.
-Je to kus kovu? -Ano.
Tak to bude vaše odpadní nádrž.
-To nemůže být ono. -Je s ní problém?
-To není možné. -Nebo otrava jídlem, něčím zkaženým?
To ne… To nedává smysl. Různé domy, různé jídlo.
Zkazilo se všechno?
Neposlouchají nás, madam. Vůbec.
Vydrž chvilku, promluvím s ním.
V klidu, hochu. Snažím se to celé pochopit.
Nevypadá to, že byste se snažil.
Hej, Raimundo. Co se to objevilo na šrotišti, všichni skončili v nemocnici.
-Musí to být tím, pro lásku boží. -Jak by mohl kus… V klidu…
Jdeme, paní Antônio.
Jdeme. Jdeme.
-Motá se mi hlava, počkej chvilku, hochu. -Cristino, přines paní Antônie
Klid, posaďte se, paní Antônio.
Trochu vody.
Ach. Je mi hrozně zle.
-Tady. -Prosím, napijte se.
-Děkuju. -Napijte se, madam.
Dýchejte. V klidu.
-Jak je? -Vezměte mě ven.
Lepší?
Bože.
Pojďte na vzduch.
Pomalu. Nadechněte se. Cris, přines jí sem židli.
-Mám ji. -Fajn.
-Sedněte si. -Dýchejte. Bude to…
-Asi… -Klid…
Bože…
Bože můj. Posaďte se. Pojďte.
-Ne, nechci. -Tady, opřete se. Tady.
Dýchejte. Přines ještě vodu.
Nechci sedět.
A nechci vodu, proboha. Chci se zbavit té věci.
Dobře, zbavím vás toho. Ale posaďte se a dýchejte.
-Nechci se posadit. -Dobře, uděláme to to takhle.
Kousek odtud je klinika. Vemte ji tam. Tu tašku tu nechce.
Ne.
Proboha. Odejdu jen, když slíbíte, že se toho zbavíte.
Madam, slibuju vám, že se toho zbavím.
Ale vy slibte, že se necháte vyšetřit tam na té klinice.
Ale věříte mi?
Věřím vám a slibuju, že to vyřeším.
Nech to tady.
-Dej mi to. -Necháte to prověřit.
To vám slibuju.
-Pojďte, madam. -Prosím vás, pane.
Je to na konci ulice.
Já vím.
Pojďte, jdeme. Jak vám je?
Tady rádio Savannah. Dobré ráno, Goiâno.
Jsme zpátky s exkluzivním rozhovorem s guvernérem Robertem Correiou.
Co lze v současné ekonomické krizi očekávat od budoucnosti Goiâny?
Ano, inflace zasáhla celou zemi.
V nemocnici je stávka.
DEN 1
Ale máme i dobré zprávy. Díky úsilí zemědělců a vládním investicím
POČÁTEK RADIAČNÍHO POPLACHU
můžeme v Goiás příští rok očekávat
rekordní úrodu.
Lidé Goiás, když nikdo nevěřil, vy ano.
Zatímco je země zaseklá v bahně, my pokračujeme vpřed.
Dávej pozor, Sao Paulo.
Dáme si kafe?
Táta je u stolu.
Ale, pane bože na nebesích, ty jsi ale veliká herečka.
Přesně jako…
… táta.
Jak je to možný?
Chceš se vsadit?
Bude si stěžovat, že jsme tu dlouho nebyli.
A taky, že jsme mu nepřivezli dárek.
Jo, znám ho.
No víš…
Vlastně…
… jsi mu…
… přivezl dárek.
Jaký dárek?
Ty nevíš?
-Ne. -Nevíš?
Jak je to možné, Bianco?
Nevíš, jak žena otěhotní?
Máš radost?
Myslím…
Myslím, že jo.
Lásko moje…
Bude z tebe máma.
Z tebe bude táta.
Miluju tě, moc, moc, moc, moc, moc.
Řekneme to tátovi?
No tak… Chvilku počkáme.
Možná… Mu to řekneme až bude v Riu.
-To teda ne. -Myslím to vážně.
-Dobré ráno. -Dobré.
Poslyš, pamatuješ si tu paní, co tady byla včera?
-Ano. -Neozvala se nám?
Díkybohu ne.
Nikdo se té věci nedotkl?
-Ne. -Dobře.
Paní Quadrado?
Ano.
Prý jste zvracela?
-Malátnost? -Taky.
-Padání vlasů? -Hodně.
Hodně?
Jo.
Fajn.
-Co tyhle rány? -Hodně to pálí, doktore.
Ano? Ukažte.
Spálila jste se?
-Ne. -Nespálila?
Ne. Objevilo se to.
Tady taky.
Jak dlouho to trvá?
Už pár dní.
Pár dní.
Doktor hned přijde.
Můžu vám pomoct?
Promiňte.
Všechno nejlepší. Na zdraví.
Ať žije tchán.
Děkuju ti.
Musím říct, že jsem poctěn.
Přijeli jste z Ria do Goiâny na moje narozeniny.
-Jen kvůli mně. -Jo, jsi velmi výjimečný.
Jo.
Taky jsi tu ale několik let nebyl, že jo?
Jo. Jo.
Ne, byli jsme tu minulý rok. Ne?
-Mhm. Na Vánoce. -Budete…
-Vánoce, jo. -… tu zas jen dva dny?
-Práce volá. -Jo, tati.
Ne, nevadí, nestěžuju si.
A teď, už vím jaký dárek si od vás dvou budu přát.
Na státní univerzitě bude konkurz na profesora. Je to kousek.
Za dobrý plat.
A životní náklady jsou úplně jiné. Mnohem nižší.
Mohli byste se přistěhovat?
S tvým vzděláním dostaneš práci profesora naprosto bez problému.
Když pořád hledáš jinou práci…
Půjdu na tolik konkurzů, co bude třeba, abych dělal to, co jsem studoval. Dobře?
Chci pracovat v terénu, jsem jaderný fyzik a v Goiâně pro mě nic není.
Jenom tvoje rodina.
Lásko, no tak, prosím.
Nebuď tak tvrdý.
Přijeli jsme až sem.
Ne? Řekneme mu to.
Ne.
Uvolní to atmosféru.
No tak.
Ne.
Haló?
Ahoj, Márcio. Máš se? Tady Ricardo.
Doktor Hlavička!
Jaká čest, že mi voláš.
-Kdo je to? Kdo? -Hlavička, bydlí v ulici.
-Můžeš mluvit? -Pokračuj.
Potřebuju s tebou něco probrat.
Mám pacienty se stejnými symptomy.
Malátnost, migrény, padání vlasů, zvracení.
Tvoje specializace je jaderná fyzika, ne?
Přemýšlel jsem, že by ty symptomy mohly pravděpodobně ukazovat na nějakou
otravu.
Otravu radiací.
Ne.
To není možný, protože tyhle symptomy by znamenaly akutní syndrom.
Byli by vystaveni extrémní dávce. To není možný. Ne.
Dobře, ale ředitel kontroly léčiv mi volal a ptal se na jednu ženu,
kterou sem nechal poslat.
Ta to svádí na objekt, který přinesla na úřad. Mohl bys využít, že jsi ve městě a
podívat se mi na to?
Poslyš, táta má dneska narozeniny.
Proto jsem tady.
Ředitel by tě vyzvednul.
Za hodinku budeš zpátky.
Tak dobře.
Ať zajede do Nuklebrás a vezme detektor.
Ale za hodinu musím být zpátky.
-Dobře. -Vážně?
-Někam jdeš? -Klid.
Díky. Říkals něco?
-Ne, nic jsem neřekl. -Tak jo, ozvu se ti.
Jo, dík. Čau, čau.
Víš…
ÚŘAD PRO KONTROLU LÉČIV
Nejhorší je, že mi pozvracela botu.
A viděl jste, co je v té tašce?
Ne, ne, nechtěl jsem to otvírat.
Je lepší být opatrný.
Co je to?
Tohle je normální zvuk detektoru.
Dobře.
Počkat. Tohle je divný.
Co to sakra? Co se to tu děje?
Asi je rozbitý.
Ne, tenhle nefunguje. Musíme jet pro jiný.
Chicão, vrať se do Nuklebrás.
Už jsme tam skoro byli. Co se dá dělat.
ÚŘAD PRO KONTROLU LÉČIV
Hasičská stanice, dobrý den.
Určitě víš, jak se s tím zachází?
Tohle není Geigerův počítač.
Je to citlivější.
Zachytí i malou radiaci.
Má doktorát z jaderné fyziky ze zahraničí.
Ví, jak používat detektor.
Poslyšte, tenhle nefunguje, je rozbitý.
Podle mě je v pořádku.
A nemáte jiný, jen pro jistotu?
Mám.
Dobře. Ale co v tom je?
Nevím. Ale už to tady nechci mít.
Odvezte to.
Hoďte to do řeky. Hm?
Co ten provoz?
Nevím.
To je divné. Jo, to je.
Pane bože.
To mi scházelo, to mi ještě scházelo!
Víte, co se tu děje?
To je ta taška, ta taška!
Stůjte! Stůjte!
-Stůjte! -Stůjte! Stát! Stůjte! Stát!
Stát! Pusťte to! Cris! Říkal jsem, ať na to nikdo nesahá!
Jo, já jen zavolala hasiče.
-Hodím to do řeky. -Ne, ne, je to radioaktivní!
Radioaktivní?
Je to moc nebezpečné, musí to zpátky, kde to bylo!
-Ne, nemůže to dát zpátky na úřad. -Tak ohrozíme další místo?
A co ty lidi?
Hodíte to do řeky a zamoříte domovy? Slyšel jste o Černobylu?
-Ale Márcio… -Černobyl?
Jânio, poslouchejte.
Musíte evakuovat budovu. Ta věc přesahuje kapacitu detektoru. Vy, já a všichni
tady byli tomu vystaveni.
Nemáme kam…
-Ale… -Poslouchejte.
Musíte evakuovat budovu, lidé by mohli klidně i umřít!
Jânio!
Dobře.
Hasiči, tu tašku. Vraťte ji dovnitř. Vy dva běžte na konec ulice.
Všichni pryč! Všichni pryč!
-Všichni ven, vykliďte to! -Všichni ven z budovy!
Pozor! Evakuujeme budovu! Všichni rychle ven! Rychle, lidi! Buďte v
-klidu, ale pohyb! -Všichni pryč!
Všichni! Evakuujeme budovu!
Pohyb, rychle ven!
Vykliďte budovu. Ven!
Všichni ven, pohyb, pohyb!
Jânio, musíte zjistit odkud to je, kde to bylo a kdo to měl. Nejspíš
jsou další zasažená místa, musíte jednat rychle.
Paní Antônia.
Paní Antônia to sem přinesla.
Je to z manželova šrotiště.
A nechala tady adresu, někde tady je.
Tady to je.
Poslyšte Márcio, vy jste fyzik, vy jste odborník, já o tomhle nic nevím. Nic.
Musíte jít se mnou.
Můžete?
ÚŘAD PRO KONTROLU LÉČIV
To bude ono.
Tak?
Je to silně zasažené.
Nemůžeme jít dovnitř, že ne?
Byli jsme vystaveni. Ne?
Pořád jsme vystaveni.
Jak nebezpečné to pro nás vlastně je?
Představte si, ten zdroj záření jako táborák.
Dobře.
Jak se spálíte záleží na vzdálenosti, rozsahu a času, kdy jste poblíž.
Ale u ohně, cítíte žár. Že, že?
Jistě. Jistě.
U radiace necítíte vůbec nic. Ale je velmi nebezpečná. Jen následky cítíte
později. Ale stejně jako táborák, čím méně se přiblížíte, čím méně
se spálíte, tím lépe.
Nevím, jak moc jsme byli vystaveni, protože to záleží na síle a typu prvku.
A zatím nevíme nic.
Jediné, co víme, je že jsou tam lidé, kteří se musí evakuovat co nejrychleji.
Tak jo, jdeme.
Dobrý den.
Dobrý den!
-Zdravím. -Vydržte.
-Za minutku jsem u vás. -Jistě.
-Dobrý den. Co je? -My hledáme pana Evanilda.
Pracuje tady, ne?
Evenildo. Všichni si to pletou. To jsem já.
Dobře.
Pane Evenildo, jsme z úřadu kontroly léčiv.
Vaše žena Antônia nám přinesla jistý objekt.
Víte o tom?
Ten objekt je nebezpečný.
Obsahuje radioaktivní prvek, který to tady kontaminoval.
Tady?
Co je to za lidi?
Tohle je zbraň? Patříte snad k policii?
Zbraň? Ne, ne, ne. To není zbraň, nejsme od policie.
Jen musím vědět, odkud ten objekt přišel, nic víc.
Tohle by řekli policajti.
Myslíte, že jsem blbej?
Jsem z úřadu kontroly léčiv, nejsem policista.
Jestli nechcete koupit nebo prodat, východ je támhle.
Vaše žena je v nemocnici, že?
A nejspíš jsou další zasažení lidé.
Kontaminace na vašem šrotišti je velmi, velmi, velmi, velmi vysoká.
Pane Evenildo, přišli jsme vám pomoct. Tak.
Musíte odtud rychle a hned odejít.
Tak počkat, moment.
Nikdo odtud nejde.
Tohle je můj vlastní majetek.
Ne, ne…
Sem nesmíte bez příkazu. Máte příkaz? Kde máte příkaz? Kde máte příkaz?
-Ne, ne, ne. Tak jo, nikdo nejde dovnitř. -Ale nemáme čas na žádné…
Dobře, pane? Nikdo sem nepůjde.
Ale musíte hned odejít.
A musíme vážně vědět odkud to přišlo a kde to bylo.
Nikde to nebylo. Spokojený?
Tohle je vážné, lidé mohou zemřít.
Pane Evenildo, našel jste to vy?
Říkáte, že jsem zloděj?
Ne, proboha, z ničeho vás neobviňuji. Jen to potřebujeme vědět.
Můžeme toho už nechat?
Tak jo, kluci to přinesli, a já to od nich koupil. Je to problém?
Ne, to není problém.
Kdo byli ti kluci?
Občas sem chodí dva kluci. Carlos a Lúcio.
Kde je problém? Nic neukradli.
-No tak. -Nekradli.
Pánové, pánové, prosím.
Víte, odkud tu věc přinesli?
Já jo.
Bezva.
Bývala to klinika radioterapie. Tady?
Jo, je zavřená asi tři roky.
Kurva.
Chybí tu hlavice.
Ale radiace tu není?
Ne.
Takže tu kapsli patrně neotevřeli tady.
Pane bože, jak to tady mohli jen tak nechat?
Tisk po mně jde už kvůli evakuaci úřadu.
Teď chcete evakuovat celý blok?
Kontaminace šrotiště je vysoká, pane ministře.
Musíme evakuovat celou oblast, musíme to změřit a dekontaminovat.
Nemám na to pravomoc.
Tak promluvte s guvernérem.
A co když tam nic není?
Podepíšete, že přebíráte odpovědnost?
Není možné, aby tam nic nebylo.
Poslouchejte mě, pane.
Měřil jsem to. Hodnoty na šrotišti jsou vysoké.
Jaderná bomba?
Ne. Tady v Brazílii je nemáme.
NÁRODNÍ KOMISE PRO JADERNOU ENERGII
Ne, hele.
Jaderná energie nebyla vyvinuta přímo pro válku.
Jo, ale Černobyl vybouchl, ne?
To ale byla nehoda, ne bomba.
Myslíte, že elektrárna v Angře exploduje?
Ne, ne, ne. Ne.
Ne. Děláme tam velmi seriózní práci.
Ano?
Čekal bych, že jaderná fyzika bude větší vzrůšo.
Ale to je. To rozhodně je.
Je to fascinující.
Jo. He, he.
-Národní komise pro jadernou energii. -Co tam máte?
Prosím? Nehoda v Goiâně?
Zpomalte.
Mluvte pomalu, prosím.
Předám vám ho.
-Linka dvě. -Rito, mohla bys prosím…?
-Jistě. Tady. -Rito.
To je ono.
Poslyšte, jak se jmenuje ta klinika? Zopakujte mi to.
Institut radioterapie Gojás.
Ano.
Zavřeli ho před třemi lety.
Byl tam kobaltový přístroj, ale odvezli ho.
Určitě, doktore?
Viděl jsem tam opuštěný plášť.
Co? Jedině…
Jedině co?
Byl tam ještě další přístroj.
Možná tam zůstal, protože v záznamech nic není. Nevíme, jestli ho odvezli
-nebo ne. -Byl také kobaltový?
Ne, byl z cesia 137.
Jeden z izotopů v Černobylu.
Ano, ano.
Pevný nebo prášek?
Byl to jeden z těch starých. Práškový.
Ale… Nikdo to nenahlásil.
Jak to?
Potřebuju mluvit s Césarem. Hned mi ho sežeň.
César je na kongresu ve Vídni.
Ale pokusím se ho kontaktovat.
Márcio?
To cesium je uložené v olověné hlavici.
Je to extrémně těžké.
Je nemožné to přemístit bez adekvátního vybavení.
Není to nemožné, pane.
Vážení, představuji vám naši stážistku.
Žertuju.
Ester tady pracovala spoustu let.
Kdo nevíte, to ona pozvedla náš institut.
Je nejvyšší autoritou v oblasti radioochrany a dozimetrie v naší zemi.
Natolik, že ji měrný úřad ukradl, ale já jsem nám ji přivedla zpátky.
Ester, vítám tě.
Děkuju.
Prosím, můžeš mít proslov, pokud chceš.
Ech, pane bože.
Pro ty z vás, kdo mě neznají, přesto, že jsem vedoucí pracovník, chci,
abyste mě brali jako kamarádku a partnerku.
Věřím, že věda je kolektivní obor.
A doufám, že se ve společném čase hodně naučíme.
Toť vše.
Tak do práce. Ano?
-Výborně. -Fajn. Co?
Poslyšte…
Volal doktor Orenstein a chce seznam vybavení.
Na co?
V Goiâně nejspíš došlo k nehodě.
Guvernére, radiace tam přesahuje kapacitu detektoru. Je to velmi citlivý přístroj,
takže dávka může být velká nebo obrovská, to nedokážeme říct.
Jak to, že nemůžete?
Představte si váhu na maso v řeznictví.
Váží do deseti kilo.
Když na ni stoupnete, bude…
… přetížená.
Nebudeme vědět, jestli vážíte 10 nebo 100.
Detektor je přesně jako přetížená váha.
Víme jen, že ti lidé jsou neustále vystaveni radiaci. Ale nevíme, jak moc.
Takže nezbývá nic jiného než oblast okamžitě evakuovat, izolovat a
dekontaminovat zasažené.
Zasažené?
Půjčíte mi pero?
Jistě.
Jde o tohle. To pero je zdroj.
Inkoust je radioaktivní materiál.
Když se přiblížíte ke zdroji, budete ozářen.
Když se vzdálíte od zdroje, nebudete ozářen a nikoho neozáříte. Můžete se
přiblížit k ministrovi a nic se nestane. Ale pokud se tohle poruší…
Chápu to. Pokud se inkoust…
Radioaktivní materiál dostane na mě, budu ho přenášet na ostatní.
Přesně tak. Ale není to inkoust.
Ale prášek.
A tenhle prášek je jemnější než zrnko cukru a je velmi, velmi
radioaktivní. Když se dostane na kůži, na oblečení, spolknete ho, vdechnete, jste
kontaminovaný.
A je z vás chodící zdroj.
Ano a lidé ze šrotiště musí do nemocnice.
Ano.
A také lidé z úřadu, kteří byli vystaveni.
Ano. Všichni.
Ne, ne, ne. Moment, moment. Nemůžeme je vzít do nemocnice, mohli by
kontaminovat další lidi. Nejdřív je musíme izolovat na bezpečném místě.
To je ono.
Máte místo pro takovou situaci?
Městský stadion?
Jânio, prosím, postarejte se ihned o nezbytné přípravy na stadionu.
Jistě.
A vy Suzo, prosím, zařiďte přesun všech těch osob.
Jistě, ano, ale…
On je odborník.
Márcio, potřebuju vaši pomoc s koordinací.
Ne, doktor Orenstein z národní komise přijede pomoct…
Moment. Nejste z komise?
Já?
Ne. Ne, ne, ne. Přijel jsem navštívit tátu.
Márcio, nikdy sem nejezdíme.
A ty si jen tak zmizíš na tátovy narozeniny kvůli sousedovi, s kterým
jsi nemluvil roky. Je to tak?
Lásko, guvernér mě požádal o pomoc. Nemůžu ho odmítnout.
-Guvernér? -Ano, guvernér.
-Márcio? -Ano.
V pořádku?
Ano, jistě. Jo. Jen se trochu opozdí.
-Dobře. -Dobře?
Je tu auto. Můžeme?
Jen vteřinku.
Táta je tu. Zrovna přišel s pytlem chleba.
Dort je na stole.
Zlato, už musím jít. Promiň. Pusu.
Koukněte na tu ránu na ruce.
Přesně, kde jsem měl ten prášek od vás.
Všichni, kdo na to sáhli jsou nemocní.
Všichni jsou v nemocnici.
Chcete říct, že je to z něčeho jiného?
João taky. Včera hodně zvracel.
A Celestě je zle, co jste to přinesl.
Všichni tři pijí jen bramborový džus.
João, Claudinei a Celest.
Chápu to.
Taky mám alergii, ne?
Ale ta věc už je pryč.
Hotovo. Konec. Už to nikomu neublíží.
Tininha už se brzo vrátí.
Ona i její kluci. A život jde dál.
Teď mi leží v hlavě řeči těch dvou chytráků, co nás chtěli vyhnat
ze šrotiště, aby mohli vejít dovnitř.
Věřil bys tomu?
Jestli je to radioaktivní, jak ti chytráci říkali, bude to jako Černobyl.
-Raimundo, máme tu jadernou elektrárnu? -Jo.
V tomhle městě?
Tohle říkali.
-Teď potichu. -Nezjistíš, kdo to je?
No tak.
Počkej, řekl jsem potichu.
Pořád myslíš, že nám chtějí pomoct?
Dobrý večer.
Jsem Emerson Souza, ministr zdravotnictví.
Zdravotnictví řeší vojenská policie?
Musíme evakuovat tenhle dům.
Jste kontaminováni cesiem 137.
Tvrdil jste mi, že nejste od policie.
Ne, ne, to nejsem. Opravdu nejsem.
Jmenuju se Márcio. Jsem jaderný fyzik a tohle je ministr zdravotnictví.
Evenildo, váš dům je vysoce kontaminovaný.
Nejdřív šrotiště.
A teď můj dům. Co? Tak co ještě?
Poslouchejte.
Každá minuta, kdy jste v domě, zvyšuje riziko pro vaše zdraví.
V té kapsli byl prášek, že ano?
Ten prášek je radioaktivní.
Drží se na oblečení, kůži, ve vlasech a může vás zabít, pokud vás neošetříme.
Mám detektor.
Měří radiaci.
Slyšíte ten zvuk?
Ukazuje to, že váš dům je kontaminovaný. Potřebuju, abyste mi věřili.
A kam nás odtud chcete odvézt?
Na bezpečné místo, pryč od kontaminace.
-Do nemocnice, kde je Antônia? -Ne, ne, ne.
Do třídícího centra a když bude třeba tak do nemocnice.
Třídící centrum? S policií u dveří?
Co si myslíte? Že jsme zločinci? Já se odtud nehnu.
Je mi to moc líto, ale nemáte na výběr.
-Musíte jít, nebo ohrozíte spoustu lidí. -Klid.
Neodejdu ze svého domu!
Mami, bolí mě hlava.
Pojď ke mně, zlatíčko.
Pojď sem.
Pojď sem, zlato.
Jdeme.
VOJENSKÁ POLICIE
Dobrý večer.
Můžete vystoupit? Pojďte prosím se mnou. Ano?
Co tady děláme?
Je to pro vaše dobro.
Máme tady děti. Jsou tu děti.
Máme ubytování pro každého.
Pojď, João.
Je to proto, abychom vás mohli ošetřit. Ano?
Pojď, Celest.
Pojďte tudy.
Pokračujte.
Hasiči vás nyní odvedou do vašeho ubytování. Ano?
Díky.
Pane Zé, můžeme vám popřát?
Co Márcio?
Márcio se ještě chvíli zdržel.
Jste unavený.
Schováme mu kousek dortu.
Ne, ne. Počkáme.
Hlášení.
Dej to nahlas.
Naléhavé zprávy.
Radioaktivní nehoda tady u nás v Goiâně.
-Radioaktivní? -Radioaktivní?
Kužel sem, další tady…
Členy jedné zdejší rodiny evakuovala z vlastního domu vojenská policie.
-Ne, ne, ne, ne. -To je Márcio!
-Celou oblast, celou oblast. I tuhle zeď, -Brzy se přihlásíme s novými informacemi.
Odtud támhle, tak…
Děkuju.
-Dobrý večer. -Dobrý.
Můžete mi vysvětlit, jak k tomu mohlo dojít?
To budeme muset prošetřit.
Ale teď musíme jednat rychle, abychom zamezili tragédii.
Márcio?
Ne. Jsem Emerson Souza, ministr zdravotnictví.
Těší mě.
Márcio je tady.
Dobrý večer. Jsem Márcio, mluvili jsme spolu. Čtu všechny vaše články,
je to čest.
Aha. Nečekal jsem, že budete tak mladý.
Jaká jste použil kritéria pro izolaci domů?
Je jasné, že nemáme protokol.
Použil jsem maximální možné hodnoty, 0,1 milirem uvnitř domů a 0,5 venku.
Měl jsem jen detektor.
Takže jsem nemohl přesně změřit úroveň radiace.
Ten hoch jistě věděl, co dělá.
To rozhodně.
Věděl. Já bych udělal úplně totéž.
Teď máme dva opravdu velmi důležité úkoly.
Zabránit dalšímu šíření cesia a izolovat oběti.
Už jsou mimo radioaktivní oblast, což bylo nejdůležitější.
Ale musíme je vyšetřit.
Zjistit, kdo je kontaminovaný, kdo potřebuje lékařskou péči a odvézt je co
nejrychleji do izolované části nemocnice.
Několik už je v nemocnici pro tropické choroby.
Jsou izolovaní? Naprosto izolovaní?
Ministře, oni musí být naprosto izolovaní.
Márcio, musím vidět zdroj cesia, abych určil rozsah problému.
Jistě, je na úřadu. Jen…
Ale ten hoch už všechno změřil. Neříkal jste, že má pravdu?
Tohle je Geigerův počítač. Je mnohem lepší.
Dokáže lépe změřit vyšší dávky radiace.
Jako váha v lékárně, ne v řeznictví.
Jo, jo. Rozumím. M-můžeme?
Ano, ano. Jdeme.
Haló, pojď sem.
Já vás doženu.
ÚŘAD PRO KONTROLU LÉČIV
Geiger ukazuje nejvyšší hodnoty.
Je to vážné.
Musí to hned pryč.
To nelze.
Je nebezpečné s tím manipulovat.
Natož se přiblížit.
A není to kam dát. Kam byste to dal?
Musíme to odstranit, nenecháme radioaktivní bombu uprostřed Goiâny.
Musí to nějak pryč.
Běžně to bývá v olověné hlavici, která brání radiaci. Ne?
Ale nemůžeme tavit olovo tady.
Budu potřebovat betonovou trubku.
Velkou, jako v kanalizaci.
S velkým otvorem, který se vejde na židli.
A náklaďák s míchačkou.
To proto, že beton může docela dobře zamezit záření.
Takže když dáme trubku kolem židle a zalijeme ji betonem, zabrání to
záření a zároveň šíření prachu.
Navíc, to bude tak těžké, že to nepůjde odnést.
Samotný beton nezadrží všechno záření.
Budova úřadu bude muset zůstat uzavřená.
Ale okolí, například tady, bude bezpečné.
Je to jediný způsob, jak to vyřešit dnes.
Bude to dočasné.
Odstraníte to.
Guvernére, slibuji, že neodejdu…
… dokud vám nevrátím vaše město.
Márcio. Pojď sem.
Promiň, ale musím tě změřit, byls hodně vystavený.
Jistě, jistě.
Ale nejdřív vám musím něco říct.
Mluvil jsem s jednou z obětí.
S cesiem nepřišli do styku jen lidé na stadionu, víte?
Šířilo se to, dostalo se k více lidem.
Takže je to horší, než jsme mysleli.
Budeme tady potřebovat mnohem víc lidí.
Také musíme důsledně prověřit kontakty.
Roztáhni ruce.
Ne, nejsi kontaminovaný.
Sundej si boty. Rychle, rychle.
Dej je sem.
Opatrně.
Tak, opatrně.
Víš co?
Hoď je přes zeď úřadu, budova bude stejně uzavřená. Hoď je, hoď je tam.
Teď jdi domů, Márcio.
Dej si sprchu, jídlo a odpočívej.
Ale zítra se vrať.
Budu tě potřebovat.
Mockrát děkuju.
Zatím.
Prosím. Nech mě taky něco umýt.
Natáhněte se. Jste unavený.
Unavený? Ne…
Běžte…
Márcio?
Co se stalo, synku?
Podělalo se to. Ale, poslouchej, jsem v pořádku.
-Byls v telce. Co? Co? -Promiň, že jdu pozdě.
Kde máš oblečení? Co se stalo?
-Podělalo? -Omlouvám se.
-Jsem v pořádku, nic mi není. Musíte mě -Je všechno…?
Poslouchat. Nic mi není.
Řekni popravdě, co se stalo. Proč jsi v obýváku polonahý? Co?
Kde jsi byl celý den?
Co se stalo, Márcio?
Víš, že už nejsme jen dva. Jako otec
-musíš být schopný… -Otec?
Chtěli jsme ti to říct, ale nebyl na to čas.
Ano, chtěli jsme vám to říct.
Jak dlouho už to vy dva víte?
Takhle jsem to nechtěla říct.
-Proboha. -Budeš táta.
Jsi v pořádku?
Dobrý, je mi skvěle. Ale musíte mě poslouchat a věřit mi, nic mi není,
-dobrý. -Co?
Jen si dám sprchu.
Vnouče.
-Moc mě to mrzí. Takhle jsem to nechtěla. -Ach bože…
Kdyby tahle ulice byla moje,
nechala bych ji vydláždit.
Malými blýskavými kamínky,
aby po nich moje láska mohla chodit.
Na téhle ulici je malý lesík,
kterému se říká samota.
Uvnitř je malý anděl,
který mi ukradl srdce.
-Ano? -Benny, tady César.
Jak to jde? Izolovali jste zdroj?
Ne, pracujeme na tom.
Césare, budu na to potřebovat kompletně celý tým.
Techniky, doktory, fyziky a taky vybavení.
Jo, dobře.
Taky budeme muset všechny upozornit.
Argentinu, Oak Ridge, mezinárodní komisi, všechny.
Dostaneš všechny dostupné zdroje národní komise.
Ale Benny, musíme tu situaci vyřešit.
Zmapovali jste ohniska?
Izolovali jsme, co jsme našli.
Ale zdroj byl otevřený víc než dva týdny.
Poslyš, Césare, víme, že už se to rozšířilo.
Ale jestli se cesium rozšíří dál městem, ulicemi, skrz řeky, skrz vodu…
Dobře, vrátím se do Brazílie dřívějším letem.
Jestli nebudeme jednat rychle…
… bude to katastrofa, jakou Brazílie nezažila. em.