INSPIRERET AF VIRKELIG HÆNDELSER
RADIOAKTIVITET
Så du prøver at komme med på Atlético-holdet, Carlinhos?
Næste søndag. Før havde jeg ingen fodboldstøvler.
Men det har du nu?
Nej, men finder vi den ting, køber jeg et par.
Så vi leder rent faktisk efter noget værdifuldt?
Ja, det er gode sager.
Hør her. Ægte fodboldspillere kan spille i bare tæer, Carlinhos.
Sådan er det ikke.
Man skal have støvler på banen.
Hvis du siger det…
I bare tæer? Må jeg være fri.
Jeg kunne godt.
-Pamonhas! -Hej!
Vi har curau…
13. SEPTEMBER 1987
-Giv mig en hånd. -Her.
GOIÁS RADIOLOGISK INSTITUT
Lúcio, drop den der. Den er værdiløs.
Værdiløs… Se, hvor stor den er, Carlinhos.
Lad den være. Kom her.
Du må lave sjov.
Jeg mener det.
De rigtige penge er her. Jeg sværger.
Carlinhos.
Var hele stedet et hospital?
-Der må være spøgelser overalt. -Hold nu op. Kom.
Se lige her.
Der er den.
Den der?
Se.
Sagde jeg det ikke?
Det er bly. Det er gode penge værd.
Det giver ingen mening, Carlinhos.
Hvorfor efterlade noget så værdifuldt på et sted som dette?
Hvad skal man med bly, når man har guld?
Stop med at ævle, og grib værktøjet.
-Du er altså utrolig. -Hurtigt.
Vi får den sikkert flået op, og så er der ingenting.
Slet ingenting…
Her. Lad os tage den.
-Tag den. -Den går nemt fra hinanden.
Lad os se.
Ved du, hvad du skal gøre?
Det er mit job.
Det ved jeg godt. Derfor gør du stadig forkert. Se.
Pas på nu, makker.
Okay. Slip den.
5 DAGE SENERE
Der er aluminium i. Det er billigere end bly.
Så I får 1.300 real.
Den er tung. 2.000 real.
Nej. Det er for meget. Jeg skal betale deres løn. 1.500 real.
Der er bly derinde, Evenildo. Og jeg skal have fodboldstøvler.
Det er din heldige dag. 1.700 real, og det er sidste bud.
Og så smider jeg en 50'er oveni,
så du kan købe noget pænt til din mor.
Okay? Kontant.
Her er 1.750. Værsgo.
Og det er til din mor, okay?
Og dig, Lúcio…
-Tak, hr. Evenildo. -Køb dig en øl.
Se lige det smil. Du har lige scoret kassen!
Vi henter trillebørene i morgen.
Ja, skulle jeg måske køre dem over til jer?
-Farvel. -Farvel.
-Køb dig en ny hat. -Han nævner altid hatten.
Seriøst.
-Drej den lidt. -Okay.
Hjælp mig med at få den op.
Kom så.
Nej, skat. Jeg er færdig for i dag. Jeg lukker nu.
Vi ses.
Hold da op.
Hvad er det?
Du godeste.
10 DAGE SENERE
Tininha?
Hvad er der galt?
Er alt okay?
Åbn op.
Jeg har det så dårligt, Evenildo.
Åh nej.
Det var nok de indbagte rejer. Jeg sagde det jo.
-Jeg var syg før det. -Var du?
-Drik boldo-te. -Jeg laver noget.
Har du set min madkasse?
-Hvilken madkasse? -Den der skinnende ting?
-Jeg efterlod den i stuen. -Jeg har ikke set den.
Hvad?
-Roder du i mine ting? -Hold nu op.
Den er her altså ikke.
Hør her.
Du har ikke smidt den ud, vel? For guds skyld.
Du slæber den med rundt overalt, Evenildo. Den er nok på skrotpladsen.
Du skulle ikke have taget den sataniske ting med hjem.
-Satanisk? -Ja, den er satanisk.
Den gør alle syge, men du tror ikke på det.
Og du griner.
Nej. Du ser bare sød ud, når du er sur.
Nej.
Den ryger ud af huset i dag.
Jeg har fundet en køber, okay?
Ja, din mand er for sej. Jeg scorer kassen.
-Okay. -Og ved du hvad?
-Nej, Evenildo. -Gør du ikke, kvinde?
Jeg åbner Tininha's Hjørne med hjemmelavet mad.
Du bliver berømt. Med dine magiske hænder…
Vi bliver så rige, at jeg siger op på skrotpladsen
og bestyrer din restaurant.
-Okay. -Okay?
-Du dufter så godt. -Ikke det der. Jeg har ikke lyst.
-Lad os gå ind i seng. -Nej, jeg tager opvasken.
Okay.
-Og du har ikke set madkassen? -Nej.
Hej, Raimundo.
-Ja? -Har du set min madkasse?
-Nej, Evenildo. -Nej?
-Det har jeg ikke. -Pokkers.
-Hvorfor skulle jeg vide, hvor den er? -Måske på skrotpladsen.
Klart.
Raimundo.
Ja, fru Antônia?
Hjælp mig lige.
-Tag den gudsforladte madkasse. -Fru Antônia…
Den er tung.
-Skal jeg gå ud denne vej? -Ja.
Den er tung.
Kom, fru Antônia.
Undskyld mig.
-Goddag. -Undskyld mig.
Undskyld mig.
Sæt dig her.
Helgenen.
SUNDHEDSSTYRELSEN
Hun har været her i to timer nu. Hun gør mig nervøs.
Jeg har en frisøraftale klokken 17.
-Ved du, hvad det handler om? -Nej.
-Jeg taler med dem. -Okay.
Goddag. Hvordan går det?
Beklager, men vi lukker snart.
Men I har ikke lukket endnu.
-Og jeg har ret til at tale med nogen. -Ja.
-Undskyld, fru… -Antônia.
Antônia. Hvordan kan jeg hjælpe dig? Jeg hedder Jânio.
Den her forgifter folk.
Alle min mands ansatte er endt på hospitalet.
Også Carlos og Lúcio. Nu er jeg syg, min mand er syg.
-Vi føler os svimle, kvalme. -Jeg forstår. Hvad er det der?
Noget, min mand fandt på skrotpladsen.
-En metaldel? -Ja.
-Kan jeres septiktank være i stykker? -Nej.
-Måske madforgiftning? -Det giver ingen mening.
Det er forskellige huse og forskellig mad.
-De vil ikke lytte! -Vent.
Vent. Jeg prøver at forstå.
-Det virker ikke sådan. -Raimundo!
Siden den der dukkede op, har alle været syge.
-Det må være den. -Hvordan…
-Kom så, frue. -Vent.
-Jeg bliver svimmel. Vent. -Sid ned, fru Antônia.
Cristina, hent noget vand.
-Værsgo. -Drik lidt vand.
-Drik. -Sådan.
-Er det bedre? -Rolig.
-Før mig udenfor. -Lad os få lidt luft.
Rolig, træk vejret.
-Cris, hent en stol. -Okay.
-Sæt dig. -Træk vejret. Her…
Stille og rolig…
Du godeste…
Jøsses. Sid her, fru Antônia.
-Jeg vil ikke sidde ned. -Hent mere vand.
Nej. Jeg kom på grund af den der.
Jeg tager mig af det. Men sæt dig ned.
Jeg vil ikke.
Hør her, fru Antônia. Der er en sundhedsklinik i nærheden.
Følg hende derhen.
Jeg går kun, hvis du lover at se på den.
Jeg lover, at jeg tager mig af den.
Men kun, hvis du lover at tage på sundhedsklinikken.
-Tror du på mig? -Ja. Jeg lover det.
-Stil den her. -Stil den.
-Ser du på den? -Det lover jeg.
-Kom, fru Antônia. -Lige op ad gaden.
Kom, fru Antônia. Går det bedre?
Sol do Cerrado FM. Godmorgen, Goiânia!
I dag har vi vores eksklusive interview med guvernør Roberto Correia.
Givet den alvorlige økonomiske krise lige nu,
hvad kan vi så forvente for Goiânas fremtid?
Ja, der er inflation i landet. Der er strejke på hospitalet.
DAG 1
Men der er også godt nyt.
STARTEN PÅ DEN RADIOAKTIVE NØDSITUATION
Med hjælp fra offentlige investeringer får vi en rekordhøst i Goiás næste år.
Borgere i Goiás, da ingen troede på os, troede jeg på os.
Mens resten af landet sidder fast, stormer vi frem.
Pas på, São Paulo.
Klar til morgenmad?
Din far venter.
Du godeste.
Han er altid så dramatisk.
Ligesom…
…sin far.
Hvordan kan det være?
Jeg vil vædde med, han klager over, at det er længe siden, vi var her sidst.
Og at vi ikke har en gave med.
Ja, jeg kender ham.
Tja…
Du har faktisk…
…en gave med til ham.
Hvilken gave?
Har du ingen anelse?
-Nej. -Ingen anelse?
-Hvordan er det sket, Bianca? -Har du ikke hørt om blomsterne og bierne?
Er du glad?
Det…
Det tror jeg.
Min elskede…
Du skal være mor.
Du skal være far.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker dig så højt.
Skal vi sige det til din far?
Lad os vente lidt.
Vi siger det, når vi er tilbage i Rio de Janeiro.
-Nej. -Jeg mener det.
-Godmorgen, Cris. -Godmorgen.
Damen fra i går, fru Antônia. Husker du hende?
-Ja. -Har du hørt fra hende?
Nej, gudskelov.
-Ingen har rørt den ting udenfor, vel? -Nej.
Fru Antônia Quadrado?
Ja.
Har du også kastet op?
-Svimmelhed? -Også det.
-Hårtab? -Masser.
-Masser? -Ja.
Okay.
-Hvad med de sår? -De svier, doktor.
Gør de? Lad mig se.
-Er du blevet brændt? -Nej.
-Nej? -Nej.
De begyndte bare at dukke op. Og her.
-Hvor længe har det været sådan? -Et par dage.
Et par dage.
Doktoren kommer straks.
Lad os gøre dig klar.
Undskyld mig.
Tillykke, far!
-Skål. -Skål for min svigerfar.
Tak, svigerdatter!
Jeg er beæret.
I kom fra Rio de Janeiro til Goiânia til min fødselsdag.
-For min skyld. -Du er noget særligt.
Men det er også flere år siden sidst, ikke?
Ja…
-Vi var her sidste år, ikke? -Til jul.
-Bliver I kun to dage igen?
-Arbejdet venter. -Ja, far.
Det er okay. Jeg klager ikke.
Jeg ved allerede, hvilken gave jeg ønsker mig af jer to.
Der er en stilling ledig på Goiânas universitet i nærheden.
Lønnen er god.
Og leveomkostningerne her er meget lavere.
Måske kunne I bo i nærheden?
Med din uddannelse, min søn, får du nemt job på universitetet.
Med det andet job…
Far, jeg tager de eksamener, der skal til for at forfølge min drømmekarriere.
Jeg vil arbejde i felten som atomfysiker. Der er intet for mig i Goiâna.
Ikke andet end din familie.
Skat, drop det nu. Tag det roligt.
Vi er her jo alligevel nu. Lad os fortælle det.
-Nej. -Det løfter stemningen.
-Kom nu. -Nej.
Nej.
Hallo?
Hej, Márcio. Hvordan går det? Det er Ricardo.
Dr. Hjerne! Sikke en ære.
-Hvem er det? -Dr. Hjerne. Vores nabo.
-Har du tid? -Ja, undskyld.
Hør her.
Jeg har en del patienter her med de samme symptomer.
Svimmelhed, hovedpine, hårtab, opkast.
Du havde speciale i atomfysik, ikke?
Jeg tænkte på,
om symptomerne kunne skyldes en slags forgiftning.
Radioaktiv forgiftning.
Nej. Hvis folk har de symptomer, ville det skyldes noget akut.
Det skulle være kæmpe doser. Det kan ikke passe.
Direktøren for sundhedsstyrelsen ringede og spurgte til en af patienterne her.
Patienten siger, det skyldes et objekt, hun tog med til sundhedsstyrelsen.
Vil du se på det, eftersom du er i byen?
Jeg er her kun til min fars fødselsdag.
Direktøren kan hente dig.
Du er hjemme igen på en time.
Okay, bed ham køre forbi Nuclebrás og hente et scintillometer.
Men jeg giver det kun en time.
-Seriøst? Går du? -Okay.
-Jeg forklarer. -Hvad?
Ikke noget.
-Okay. -Vi tales ved.
Okay. Farvel.
Skat…
Det værste er, at hun kastede op på mine sko.
Så du, hvad der var i posen?
Jeg havde ikke lyst til at åbne den. Hellere være på den sikre side.
Hvad er det?
-Scintillometeret laver den lyd. -Okay.
Det er underligt.
Hvad fanden er det? Hvad sker der?
Den er vist i stykker.
Den virker ikke. Vi må hente en anden.
Chicão, tag tilbage til Nuclebrás.
Vi var der næsten. Lad os køre tilbage.
SUNDHEDSSTYRELSEN
Brandvæsenets central.
Ved du nu også, hvordan den virker?
Det er ikke en geigertæller. Den reagerer på den mindste stråling.
Han har en ph.d. i atomfysik fra udlandet. Han kan bruge et scintillometer.
Den her virker ikke, min ven.
Det fungerer fint for mig.
Har du ikke en anden en?
Jo.
-Hvad er der i den? -Ingen anelse.
Jeg vil ikke have den her.
Få den væk. Smid den i floden.
-Hvad er der med den trafik? -Det er sært.
Ja.
Åh gud.
Lige, hvad der manglede i dag!
Hvad sker der?
-Det er den pose derovre, Márcio! -Stop!
-Stop!
Cris! Jeg sagde, ingen skulle røre den.
Jeg ringede til brandvæsenet.
-Den ryger i floden. -Nej! Det er radioaktivt!
-Radioaktiv? -Den skal tilbage, hvor den kom fra!
-Den skal ikke derind. -Hvor skal den så hen?
I floden, så alt forurenes?
-Jânio, har du hørt om Tjernobyl? -Tjernobyl?
Jânio, vi må evakuere bygningen.
-Jeg… -Scintillometeret blev overbelastet.
Alle her er blevet bestrålet.
-Men… -Hør her.
Bygningen skal evakueres. Ellers dør folk.
Jânio!
Du der, brandmand. Bær den ind igen!
-Jer to, kom væk! -Væk, alle sammen!
Ryd bygningen!
Alle skal ud!
Hør efter! Vi evakuerer bygningen!
-Alle ud! -Alle sammen!
-Skynd jer! Ud! -Vi evakuerer!
Bevar roen!
Skynd jer! Evakuer bygningen!
Alle ud! Kom så!
Jânio, du må finde ud af, hvor den har været før.
Andre steder kan være forurenede.
Fru Antônia kom med den.
Den kom fra hendes mands skrotplads. Hun gav os en adresse.
Her er den.
Márcio, du er fysiker. Du er eksperten. Jeg ved intet om det. Intet.
Du skal med mig. Kan du det?
Det er vist her.
Nå?
Stedet er meget forurenet.
Vi bør ikke gå derind, vel?
Vi er blevet bestrålet, ikke?
Vi bliver bestrålet lige nu.
Hvor farligt er det for os?
Forestil dig, at den radioaktive kilde er et bål.
Okay.
Omfanget af forbrændinger afhænger af afstand, størrelse og tid, man er tæt på.
-Men man kan mærke ild brænde, ikke? -Jo.
Med stråling mærker man intet, Jânio.
Men det er ekstremt farligt. Man mærker først virkningerne senere.
Men ligesom med et bål er det bedre, jo længere væk, man kommer.
Jeg kan ikke bestemme vores stråling.
Det afhænger af intensiteten og typen af grundstof.
Og vi ved intet endnu.
Jeg ved kun, at hvis der er folk derinde, så må vi straks have evakueret området.
Lad os få det overstået.
Godmorgen!
Hej! Hvordan går det?
-Et øjeblik. Jeg kommer straks. -Okay.
Godmorgen.
Vi leder efter hr. Evanildo. Arbejder han her?
Det er Evenildo. Det er mig.
Okay.
Hr. Evenildo, vi er fra sundhedsstyrelsen.
Din kone, fru Antônia, kom til os med en genstand.
Vidste du det?
Den genstand er meget farlig.
Den udsender stråling, som har forurenet dette sted.
Det her sted?
Hvem er de fyre, Evenildo?
Vent, er det en pistol? Er I betjente?
En pistol? Nej! Vi er ikke betjente.
Vi skal bare vide, hvor objektet kom fra.
De stiller spørgsmål som betjente. Tror I, jeg er dum?
Vi er fra sundhedsstyrelsen. Vi er ikke betjente.
Hvis I hverken vil købe eller sælge, så er udgangen der. Farvel.
Din kone er på hospitalet, ikke? Der er andre folk i fare her.
Skrotpladsen er forurenet. Og niveauerne er ekstremt høje.
Hr. Evenildo, vi er her for at hjælpe, okay?
I må væk herfra.
Stands engang. Ingen skal væk herfra.
-I er på min ejendom. -Nej…
I skal have en ransagningskendelse.
-Hvor er kendelsen? -Vi har ikke tid…
Okay. Ingen kommer ind.
Bare rolig. I behøver ikke gå nogen vegne.
Vi skal bare vide, hvor objektet kom fra.
Ingen steder. Okay?
Det her er alvor. Folk kan dø.
Var det dig, der tog den?
Kalder du mig tyv?
Jeg beskylder dig ikke for noget. Vi skal bare vide det.
Jeg er træt af det her fis.
Drengene kom med den, og jeg købte den.
-Er der noget galt med det? -Nej. Hvem er de drenge?
De kommer her nogle gange. Carlos og Lúcio.
-Det må du ikke sige. -Hvorfor? De har ikke stjålet.
De herrer.
Ved I, hvor genstanden kom fra?
Jeg gør.
Godt.
Det her var engang en radiologisk klinik. Er det her?
Ja. Den lukkede for tre år siden.
For helvede da.
Hovedet mangler.
Men der er ingen stråling her?
Nej.
Så de åbnede ikke kapslen her.
Hvem fanden lader sådan noget udstyr flyde?
SUNDHEDSMINISTER
Pressen er efter mig grundet evakueringen. Nu vil I evakuere hele gaden?
Skrotpladsen er svært forurenet.
Vi må rydde hele området for at lave aflæsninger og dekontaminere.
-Det har jeg ikke beføjelser til. -Så tal med guvernøren.
Hvad, hvis der ikke er noget? Tager du ansvaret?
Det er udelukket, at der ikke er noget.
Hør her. Jeg lavede aflæsningerne. De var allerede høje udenfor skrotpladsen.
En atombombe? Nej. Dem laver vi ikke i Brasilien.
Måske angriber USA eller sovjetterne?
ATOMENERGI-KOMMISSIONEN
Hør nu her.
Atomenergi blev ikke udviklet til krig.
Men Tjernobyl eksploderede jo.
Det var et uheld, ikke en bombe.
Kunne Angra-kraftværket eksplodere?
Nej.
Vi er meget seriøse omkring vores arbejde.
Jeg troede, atomfysik ville være mere spændende.
Det er det skam. Det er ganske spændende.
Det er faktisk fascinerende.
-Atomenergi-kommissionen. -Lad mig se.
Hvad? En ulykke i Goiânia?
Vent.
Tal langsommere.
Jeg stiller dig om. Linje to.
-Rita, vil du… -Ja.
-Her. -Tak, Rita.
Godt.
Hvad sagde du, klinikken hed? Gentag det.
Goiás Radiologisk Institut.
Ja.
Det blev lukket for tre år siden.
Der var en koboltmaskine der, men den blev fjernet.
Er du sikker? Jeg fandt nemlig en forladt skal.
Medmindre…
Medmindre hvad?
Der var en anden maskine der.
Måske blev den. Der er intet i journalerne.
Vi ved det ikke, om den blev fjernet.
Var den også kobolt?
Nej, den var af cæsium-137.
En af Tjernobyl-isotoperne.
Det er korrekt.
Fast eller pulveriseret?
Det var en af de forældede. Pulveriseret.
Nej, det er ikke blevet rapporteret.
Kan det passe?
Jeg må tale med César. Find ham nu.
César er til kongres i Wien.
Jeg ringer til ham.
Márcio?
Cæsiummet er i et blyhoved.
Det er meget tungt.
Det er umuligt at transportere uden det rette udstyr.
Ikke helt umuligt.
INSTITUT FOR STRÅLEBESKYTTELSE OG DOSIMETRI
Hils på vores nye praktikant.
VELKOMMEN, ESTHER IRD ER GLADE FOR AT HAVE DIG
Jeg laver sjov. Esther arbejdede her i mange år.
Hun revolutionerede vores institut.
Hun er landets største ekspert i strålebeskyttelse og dosimetri.
IPEM i São Paulo stjal hende et par år, men jeg fik hende tilbage.
-Velkommen, Esther. -Tak.
Du er velkommen til at holde en tale.
Åh gud.
Hvis I ikke kender mig, så vil jeg helt ikke ses som leder,
men hellere som en ven og partner.
Videnskab er en kollektiv aktivitet. Det mener jeg virkelig.
Jeg håber, vi kan lære en masse sammen.
Det var det.
Velkommen.
Lad os komme i sving.
Godt klaret.
Venner.
Dr. Orenstein har ringet og bedt om noget udstyr.
Okay. Til hvad?
Der har været en radioaktiv ulykke i Goiânia.
Guvernør, der er nok stråling til at overbelaste et følsomt scintillometer.
Det må være en stor dosis.
Muligvis enorm.
Vi ved det ikke.
Hvad mener du?
Forestil dig vægten i slagterbutikken.
Den kan måle op til 10 kilo.
Træder du op på den, bliver den…
…overbelastet.
Vi ved ikke, om du vejer 10 eller 100 kilo.
Scintillometeret er som den overbelastede vægt.
Jeg ved, at disse mennesker bliver udsat for konstant stråling.
Men ikke hvor meget.
Vi må evakuere området, afspærre det og behandle det forurenede.
Det forurenede?
Må jeg låne den pen?
Gerne.
Hør her. Pennen er kilden.
Blækket er det radioaktive materiale.
Kommer du tæt på kilden, bliver du…
…bestrålet.
Fjerner du dig fra kilden…
…stopper det, og andre bestråles ikke.
Du kunne nærme dig ministeren, uden der skete noget.
Men går kilden i stykker…
Jeg forstår. Hvis blækket…
Rører det radioaktive materiale mig, bestråler jeg andre.
Ja, præcis.
Men det er ikke blæk. Det er pulver.
Og dette cæsiumpulver, som er finere end sukkerkrystaller,
er meget radioaktivt.
Kommer det på huden, på tøjet,
bliver det slugt eller indåndet, så er man forurenet.
Og man bliver en omvandrende kilde.
Vi må straks have folk fra skrotpladsen indlagt.
Sundhedsstyrelsens hold blev også udsat.
Ja, alle.
Nej! Vent.
Vi kan ikke bare indlægge dem på hospitalet.
De kan bare forurene flere folk. Vi må først…
…flytte dem til et sikkert, isoleret sted.
Har I et sted til den slags nødstilfælde?
Det lokale stadion?
Jânio, sørg for at forberede stadion.
-Okay. -Og dig, Souza.
Sørg for transport af disse folk.
Selvfølgelig. Men…
Men han er eksperten.
Márcio, du må hjælpe med at koordinere.
Men dr. Orenstein fra CNEN kommer fra Rio…
Vent. Er du ikke fra CNEN?
Mig?
Nej, jeg er her til min fars fødselsdag.
Márcio, vi er aldrig på besøg.
Nu forsvinder du på din fars fødselsdag
for at hjælpe en nabo, du ikke har talt med i årevis?
Skat, guvernøren bad om hjælp. Jeg kan ikke bare sige nej.
-Guvernøren? -Ja, guvernøren.
-Er det Márcio? -Ja.
-Er alt okay? -Ja, hr. Zé.
-Han er bare forsinket. -Okay.
-Bilen er her. Skal vi? -Et øjeblik.
Din far er her. Han er lige kommet med brødet.
Kagen står på bordet.
Skat, jeg må gå. Beklager. Farvel.
Se lige det sår, Evenildo.
Lige der, hvor pulveret rørte.
Alle, der rørte den ting, er syge. Antônia, drengene. Alle på hospitalet.
Påstår du, noget andet gør os syge?
João brækkede sig hele dagen i går.
Celeste har været syg, siden du tog den med hjem.
De er alle på kartoffeljuice-kur. João, Claudinei og Celeste.
Jeg forstår. Jeg reagerer også.
Men den ting er væk nu.
Det er slut. Den kan ikke gøre skade på andre.
Tininha kommer snart gennem den dør. Hun og drengene.
Og så går livet videre.
Jeg er mere bekymret for de to slipsedrenge og deres fine ord,
der skulle få os væk fra skrotpladsen.
Hvad fanden?
Hvis det er radioaktivt, som de sagde, er det som Tjernobyl.
Raimundo, ser du nogen atomkraftværker i denne by?
Det sagde de, João.
Hør.
-Vær stille. -Skal du ikke åbne?
Gør det nu.
Darlei, jeg bad dig være stille.
Tror du stadig, de kom for at hjælpe?
Godaften. Jeg er Emerson Souza, sundhedsministeren.
Siden hvornår håndterer gendarmeriet sundhedsproblemer?
Dette hus skal evakueres.
I er alle forurenet med cæsium-137.
Du sagde, du ikke var betjent.
Og det er jeg virkelig ikke. Jeg hedder Márcio. Jeg er atomfysiker.
Og han er sundhedsministeren.
Evenildo, dit hus er svært forurenet.
Først skrotpladsen.
Nu mit hus.
Er det bare overalt?
Hør her.
Hvert minut i det hus øger faren for jeres helbred.
Der var pulver i den kapsel, ikke?
Pulveret er radioaktivt.
Det klæber til tøj, hud og hår. Det dræber, hvis I ikke får behandling.
Det her er et scintillometer. Det måler strålingsniveauer.
Kan du høre den lyd?
Det indikerer, at huset er svært forurenet.
I må stole på mig.
Og hvor vil I føre os hen?
Et sikkert sted væk fra forureningen.
-På hospitalet med Antônia? -Nej.
Til et screeningscenter først, så muligvis hospitalet.
Et screeningscenter? Med politiet ved min dør?
Tror I, vi er kriminelle? Jeg går ingen steder.
Beklager, men du har intet valg.
Alle skal med, ellers kan andre blive forurenet.
Jeg forlader ikke mit hus!
Mor, jeg har hovedpine.
Kom med mor, skat.
Kom her, Claudinei.
Kom, min dreng.
Kom nu.
GENDARMERIET
Godaften.
Stig venligst af og følg med mig.
-Hvad laver vi her? -Det er for jeres egen skyld.
Vi har børn herinde.
Der er plads til alle.
Kom, João.
Så kan vi tage os ordentligt af jer.
Kom, Celeste og João.
Denne vej, tak.
Fortsæt bare.
Disse to brandfolk fører jer til overnatningsstederne.
Hr. Zé, skal vi synge fødselsdagssang?
Hvad med Márcio?
Márcio skal bruge lidt mere tid.
Men du er træt. Vi gemmer noget kage til ham.
Nej, lad os vente.
Nyhederne. Skru op, Antônio.
Her er seneste nyt.
Der har været en radioaktiv ulykke i Goiânia.
Radioaktiv?
En familie blev evakueret fra deres hjem…
Det er Márcio!
…hele området. Herfra og hertil.
Vi vender snart tilbage med mere information.
Tak.
-Godaften. -Godaften.
Kan du forklare, hvordan det her er sket?
Det må vi finde ud af.
Men lige nu må vi skynde os for at afværge en katastrofe.
-Er du Márcio? -Nej.
Jeg er Emerson Souza, sundhedsminister.
Goddag.
Márcio er den unge mand her.
Jeg er Márcio. Vi talte sammen. Jeg har læst alle dine artikler.
Jeg havde ikke forventet, at du var så ung.
Márcio, hvilke kriterier brugte du til at isolere husene?
Jeg havde ingen protokol. Jeg brugte maksimalt tilladte stråling.
Det var 0,1 mrem i husene, 0,5 udenfor. Jeg havde kun et scintillometer.
Jeg kunne ikke måle det præcise strålingsniveau.
Drengen sagde, han vidste, hvad han lavede.
Og det gjorde han.
Jeg ville have gjort det samme.
Vi har to meget vigtige opgaver nu.
Forhindre yderligere spredning af cæsium og isolering af ofrene.
De har forladt det radioaktive område.
Men vi må lave en screening og afgøre,
hvem der er bestrålet og har brug for lægehjælp,
og derefter straks isolere dem på hospitalet.
Vi har mange på hospitalet for tropesygdomme.
Er de fuldstændigt isoleret?
Hr. minister, de skal isoleres fuldstændigt.
Márcio, jeg skal se cæsiumkilden for at vurdere omfanget af problemet.
Selvfølgelig.
Har drengen ikke allerede målt det hele?
Du sagde, han havde ret.
Geigertælleren her er meget bedre, hr. guvernør.
Den måler høje doser med mere præcision.
Det er som apotekerens vægt, ikke slagterens.
Jeg forstår. Skal vi?
Ja. Lad os det.
Hør!
-Kom herover. -Jeg indhenter jer.
SUNDHEDSSTYRELSEN
Geigertælleren registrerede den maksimale dosis.
Det er ret alvorligt.
Det skal fjernes nu.
Det er ikke muligt.
Det er for farligt at håndtere kilden. Vi kan ikke nærme os den.
Hvor vil du gøre af den?
Den skal væk. Vi kan ikke have en radioaktiv bombe i Goiânia.
Der må være en måde.
Det er normalt i et blyhoved, som isolerer strålingen.
Men vi kan ikke smelte bly her.
Jeg skal bruge et betonrør.
Et af de store kloakrør.
Med en bred åbning, der passer over stolen.
Og en betonblander.
Det er, fordi stråling kan inddæmmes med beton.
Får vi et betonrør om stolen og dækker den med mere beton,
forhindrer det spredning af mere stråling og pulver.
Den bliver så tung, den ikke kan flyttes.
Beton alene kan ikke holde på så meget stråling.
Hele styrelsens bygning må lukkes ned.
Men os her omkring den vil være i sikkerhed.
Kun sådan kan problemet løses i aften.
Det er kun midlertidigt. Du må fjerne den.
Guvernør, jeg lover, at jeg bliver her, indtil jeg kan give dig din by tilbage.
Márcio, kom her.
Du har været udsat for meget i dag.
-Jeg må måle dine niveauer. -Ja.
Jeg vil bare fortælle dig noget først…
Jeg talte med et af ofrene.
Cæsiummet blev ikke kun håndteret af folk på stadion.
Det blev spredt til flere.
Skaderne er værre, end vi troede.
Vi får brug for flere folk.
Og vi må også køre en omfattende kontaktopsporing.
Ud med armene.
Nej, du er ikke bestrålet.
Tag dine sko af. Hurtigt.
Put dem heri.
Forsigtig.
Sådan. Forsigtig.
Smid dem ind til sundhedsstyrelsen.
Den bygning bliver alligevel lukket ned.
Tag så hjem, Márcio.
Tag et bad, spis noget, hvil dig. Men kom tilbage i morgen.
Jeg får brug for dig.
Tusind tak.
Vi ses i morgen.
Han er ikke tilbage. Lad mig tage opvasken.
-Gå i seng, hr. Zé. Du er træt. -I seng?
Gå nu bare…
Det er Márcio.
Hvad skete der?
-Problemer. -Vi så det på TV.
Jeg er okay. Jeg er ked af det.
-Hvor er dit tøj? -Hvilke problemer?
-Jeg er okay. Hør på mig. -Fortæl os nu, hvad der foregår.
Hvorfor er du i dit undertøj? Hvor har du været?
Hvad skete der, Márcio? Det er ikke kun os to nu.
-Du skal være far… -Far?
-Vi ville fortælle dig det, far… -Ja, hr. Zé.
-Hvor længe har I vidst det? -Beklager…
-Du skal være far, søn! -Åh gud.
-Er du okay? -Jeg har det fint.
Hør nu på mig.
Jeg har det fint. Jeg går i bad.
Du godeste.
Et barnebarn.
Beklager, hr. Zé. Jeg ønskede ikke at sige det sådan.
Min kære.
Hvis den gade var min
Ville jeg få den brolagt
Med småsten, små skinnende småsten
Som min elskede kunne gå på
På den gade På den gade er der en skov
Den kaldes Ensomhedens Skov
Derinde er en engel
Der har stjålet Der har stjålet mit hjerte
Hallo?
Hej, Beny. Det er César.
Hvordan går det? Er kilden isoleret?
Nej, men vi er i gang lige nu.
César, vi får brug for et helt hold.
Teknikere, læger, fysikere og udstyr.
Nuvel.
Vi må også underrette alle andre.
Argentina, Oak Ridge, IAEA, alle.
Alle kommissionens ressourcer står til din rådighed.
Men vi må have styr på det, Beny.
Er brændpunkter kortlagt?
Vi har isoleret det, der er kortlagt.
Men kilden var åben i mere end to uger.
César, sandheden er, vi ved, det allerede har spredt sig.
Men hvis cæsiummet spredes endnu mere,
gennem byen og gaderne,
floderne og vandet…
Okay. Jeg får fremskyndet mit fly til Brasilien.
César, hvis vi ikke handler hurtigt,
står vi med den største katastrofe i Brasiliens historie.
Tekster af: Jesper Sodemann tastrofe i Brasiliens historie.