URGENȚĂ RADIOACTIVĂ
Márcio?
Deci te-ai hotărât să mergi.
Ești inconștient.
Inconștient? Doar nu merg la fotbal cu băieții!
Te pui în pericol.
- Așa vrei să fii tată? - Iubito…
Nu sunt în pericol. Ce-ai vrea să fac?
Să întorc spatele cuiva care se îneacă?
Nu. Să-i arunci un colac sau să chemi salvamarul.
- Nu să te îneci și tu! - Nu e așa de ușor.
Nu e treaba ta. De când ești salvator?
Bianca, eu am găsit sursa.
Am izolat materialele contaminate. Am vorbit cu ei. E nevoie de mine.
Cât stăm noi de vorbă, chestia aia se răspândește.
Adică eu, tu, familia mea, tata, toți suntem în pericol.
Înțeleg. Deci e vorba despre ceva extrem de periculos.
Dar ieri ziceai că ești în siguranță.
Vreau să știu dacă ești sau nu.
Sunt.
- Ieri eram în pericol, dar nu mai sunt. - Nu mă minți!
Nu te mint, iubito.
Am încredere în tine.
Vino aici!
Strânge-mă-n brațe!
Haide!
Trebuie să plec.
Guvernatorul din Goiás, Roberto Correia, a vizitat aseară clădirea…
- 'Neața, tată! - Bună, Márcio!
- Stai la o cafea! - Nu pot. Mai încolo.
- Nu! - Pa! Mersi!
…Comisia pentru Energie Nucleară, Beny Orenstein,
al cărui scop este să împiedice pulberea de cesiu
să contamineze populația locală.
În plus, dr. Orenstein susține
că betonul ar trebui să izoleze radiațiile de cesiu.
Reporterul Eneida Santini a fost la fața locului
și i-a cerut detalii dlui dr. Orenstein.
Dle dr. Orenstein, pericolul este izolat acum sub beton?
Radiațiile din capsula cu cesiu-137 sunt izolate.
Însă, din păcate, capsula a circulat prin oraș timp de 15 zile.
Avem de-a face cu cesiu-137 sub formă de pulbere.
Și aceasta s-ar fi putut răspândi în mai multe locuri,
contaminând mult mai multă lume.
Putem spune că Goiânia trăiește un dezastru ca la Cernobîl?
Nu.
La Cernobîl a explodat un reactor nuclear.
Asta e mult mai devastator decât un izotop radioactiv
găsit la un aparat de radioterapie.
E important ca toți cei care au intrat în contact cu cesiu-137
ori s-au apropiat de cineva care a intrat în contact cu el
să meargă la stadionul municipal pentru a fi examinați.
Vă mulțumesc!
ZIUA A 2-A
Mă scuzați…
Trebuie să trec.
Sunt din echipa CNEN. Dați-mi voie!
Dați-mi voie să trec! Mă scuzați… Lucrez aici.
Ce dracu'?
Scuze, amice!
Lucrez aici.
- Am fost ieri. - Stai!
- Cu dr. Orenstein și cu guvernatorul. - Stai pe loc!
- Lucrez aici! - Am zis să stai pe loc.
Sunt de la Energie Nucleară.
- Nu mă lasă să intru! - Lăsați-l să intre, vă rog!
E cu mine, dle polițist.
- Vedeți? Mulțumesc mult! - Mă scuzați…
- V-ați odihnit? - Deloc.
Am stat toată noaptea pe telefon, ca să strâng echipa.
Bună dimineața, domnilor!
Gata! Într-o oră putem muta contaminații la Spitalul General.
O oră?
Secția a fost pregătită cum trebuie?
Lucrurile stau altfel acolo.
Totul trebuie acoperit cu plastic.
Oamenii trebuie să poarte echipament de protecție.
Băile trebuie izolate.
Deșeurile radioactive ale pacienților să nu ajungă în canalizare!
Trebuie trimise la IRD, la Rio de Janeiro.
Câți o să fie transferați acolo?
E ceva putred la mijloc. Tocmai am văzut un gulerat.
Nu-mi place deloc mutra ăstora.
Știți ceva? Ne țin închiși aici.
Nu vedeți?
Dacă nu facem nimic, nu mai mergem acasă.
- Evenildo… - Crezi că e de râs?
Fii serios! Casele noastre nu mai sunt.
Le-au dărâmat, ca să ridice clădiri de lux.
Nu spune asta, Raimundo!
Trebuie să facem ceva.
Cică suntem bolnavi.
Atunci, aș fi la spital, cu soția mea, nu în văgăuna asta.
- Cine pune bolnavii într-un loc ca ăsta? - Da, e o nebuloasă.
Au venit unii în halate albe, dar stau înăuntru.
Halatele sunt pentru doctori. Ce să caute ei pe terenul de fotbal?
- Nu-i a bună! - Aș zice…
Știu doar că ne țin în ceață.
Stau și se holbează la noi ca la niște animale.
E guvernatorul!
Lăsați geamul jos!
Ce dracu' e asta?
Ai spus la televizor că Goiânia e noul Cernobîl!
Nu. Am spus că la Cernobîl a fost un accident nuclear,
iar la Goiânia e doar unul radiologic.
Am vorbit clar.
Crezi că lumea înțelege cum e cu reactorul și cu izotopii?
- Știți… - Iată rezultatul acțiunilor tale!
Cu presa vorbesc eu!
Oameni buni!
Adunați-vă toți aici, vă rog!
'Neața!
- 'Neața! - 'Neața!
Mă numesc Beny David Orenstein.
Sunt fizician nuclear.
Lucrez la Comisia Națională pentru Energie Nucleară.
Știu că sunteți speriați,
dar suntem aici ca să vă ajutăm.
Aș vrea să vă spun că pulberea la care ați fost expuși,
numită cesiu,
e radioactivă și foarte nocivă.
De aceea, dacă fie și o fărâmă a ajuns pe voi,
chiar și o pată minusculă, invizibilă cu ochiul liber,
o să vă facă rău până dispare complet din organism.
Domnul aici de față…
Márcio, vino, te rog! Vino!
E și el fizician.
Îl cheamă Márcio.
O să stea de vorbă cu voi și o să vă pună întrebări,
ca să aflăm cât de mult ați fost expuși
la pulberea radioactivă,
dacă e posibil s-o fi dus și în altă parte și așa mai departe.
Informațiile astea
vă pot salva viața,
vouă și altora. Așadar, e foarte important
să ne spuneți totul.
- Minunat! - Când o să putem merge acasă?
Da, vrem acasă.
Casele voastre, ca voi toți,
o să treacă printr-un proces riguros de decontaminare.
Și cât o să dureze?
Nu știm încă.
Nu știți, domnule?
Puteți garanta că ne primim casele înapoi
când se termină circul ăsta?
Pe aici!
Asta e.
O poți pune pe tablă, lângă cealaltă, te rog?
- Bună, Beny! - Paula! Ce bine că ai venit!
Puneți-le pe masă, vă rog!
Am contoare Geiger, scintilometre, stilodozimetre…
Să le punem în funcțiune imediat!
Esther spune că ea și IRD-ul îți stau la dispoziție.
Excelent! Mulțumesc mult.
Ce-i cu haosul de afară?
Paula, ți-l prezint pe dr. Emerson Souza, secretarul de stat pentru sănătate.
Doamna e dr. Paula Matos. A făcut doctoratul la Zürich.
Lucrează la IRD, la Rio de Janeiro. Expertă în contaminarea mediului.
- Bun-venit! - Super! Puneți-l acolo!
João, strada 6.
Carlos, 57.
Și Nina, strada 26.
- Douăzeci și opt. - Da.
- Și a ta? - A mea n-are nimic.
Trebuie să verificăm oricum.
Dar n-am dus-o acasă. M-am frecat puțin pe mâini…
Știu, Darlei. Dar puteai s-o duci fără să vrei pe haine, pe tălpi…
Trebuie să verificăm…
Hei! De ce dai în el?
Cum te cheamă?
Vreau să-ți știu numele, amice.
Îl cheamă Raimundo.
- Raimundo? - Gura, Darlei!
Și unde locuiește Raimundo?
Pe străzi, dar uneori mai stă la Evenildo.
Ai intrat în contact cu cesiul? Cu pulberea?
Vrei să mă ajuți? Dă mâna cu mine! Haide! Ca de la bărbat la bărbat.
A ajutat-o pe Antônia să ducă marmita la DSP.
Nu, Raimundo?
Știam că iese prost de cum am coborât din autobuz.
Din autobuz? Ce autobuz?
Ați luat autobuzul?
Ai de gând să mai vorbești cu puștiul, Darlei?
Ține-ți gura, frate!
- Să mergem! - E foarte grav.
Sunt oameni în pericol dacă autobuzul ăla circulă.
Raimundo, te rog!
Dle guvernator, cei care au intrat în contact cu cesiul
sunt posibili vectori și pot răspândi contaminarea.
Dacă au călcat în pulbere și se plimbă, sunt vectori.
O mână contaminată care atinge bani e un vector.
- Dacă merg la un bar și beau din pahare… - Intră!
- Mă scuzați. - Intră, Márcio!
Ea e dr. Paula Matos, de care îți ziceam.
Paula, el e Márcio.
- Tu ai găsit sursa? - Da.
Datorită lui, am putut lua rapid primele măsuri.
Și ai lăsat-o pe un scaun, la vedere, o zi întreagă.
Paula…
El a identificat principalele focare.
- Vrei să ne arăți, Márcio? - Cum să nu!
În afară de Direcția de Sănătate Publică, de pe strada 18,
până acum am reușit să identific locuința lui Carlos, de pe strada 57,
unde au deschis sursa.
Depozitul lui Evenildo, de pe strada 22, unde au spart sursa și mai mult,
iar locul e extrem de contaminat.
Apoi a dus sursa acasă, unde a stat zece zile.
Aici e casa lui João, pe strada 9.
Fratele lui Evenildo.
Și aici e casa Ninei, care e verișoara lor.
- Stai puțin! Câte focare sunt? - Șase, din câte știu până acum.
Dar mai tare mă îngrijorează
că Antônia și Raimundo au luat autobuzul de pe strada 26A până la DSP,
cu sursa din care curgea pulbere.
- Acum câte zile? - Două.
E un autobuz radioactiv care circulă prin Goiânia de două zile.
Trebuie să oprim imediat tot transportul public.
Să oprim transportul public pentru un autobuz?
S-o luăm ușor!
Dle guvernator, cei care au luat autobuzul în ultimele 48 de ore
pot duce pulberea de cesiu pe corp și pantofi
în alte locuri, în alte case, în școli…
„Pot.” Pot duce.
Nu știm sigur.
În plus, capsula cu cesiu a fost transportată într-un sac, nu?
- Da, dar era de rafie. - Da.
Dar, dacă pulberea s-a scurs din capsulă, e posibil să fi fost izolată în sac.
„E posibil.”
Bine. În regulă. De acord.
E doar o posibilitate, desigur.
Însă, dată fiind situația cu care ne confruntăm,
nu ne permitem să riscăm.
Autobuzul ăla trebuie retras din circulație.
- Pe ce rută a fost? - Nu știu. Raimundo tace mâlc.
Ruta nu ne ajută, dacă nu știm exact autobuzul.
- Aflăm ruta și-l retragem din circulație. - Nimeni nu retrage nimic!
Ați semănat deja panică în oraș.
Imaginați-vă dacă am opri circulația autobuzelor
din cauza unuia care, chipurile, e radioactiv!
Și dacă aflăm pe urmă că autobuzul nu e radioactiv?
Gândiți-vă la pagubele pe care le-am provoca!
Și pentru ce? Degeaba.
- Mă scuzați. Pot să fac o sugestie? - Vă rog!
Noaptea, când toate autobuzele sunt la depou,
le puteți verifica fără probleme.
- Sună mai rezonabil. - Nu, dle. Ascultați-mă, vă rog!
Am încheiat discuția. Să aveți o zi bună!
Asta e tot?
Lăsăm autobuzul să circule liber?
Trebuie să terminăm de triat pacienții
care merg la Spitalul General.
Cât mai repede.
Inclusiv pe cei de la Spitalul de Boli Tropicale.
- Exact! - Mă duc acolo să-i triez.
O s-o întreb pe Antônia ce autobuz a luat.
Bună idee, Márcio!
Crucifixul. Lăsați-l aici!
Mai aveți ceva?
Mulțumesc!
Șapca, vă rog!
E musai? Altul n-am.
Îmi pare rău. Toate sunt deșeuri radioactive.
Aveți ceva în buzunare?
Nu-l atinge, Celeste!
Agrafa de păr.
Unde?
Inelul, vă rog!
- E verigheta mea. - Las-o pe mami s-o scoată!
Aveți ceva în buzunare, doamnă?
Și banii?
Totul.
Mi-i dați înapoi după?
- Păpușa. - Iubito, Bruna va trebui să rămână, da?
- Nu! - Ba da, scumpo.
- Suntem bolnavi. Poate lua și ea. - E a mea.
E păpușă. Nu se contaminează. N-o las.
Scumpo, uită-te la mine!
- Trebuie să rămână. - Nu vreau!
- O luăm înapoi când ne facem bine. - Nu!
- Celeste! - Rămâne cu mine.
- Rămâne cu mine! - Celeste, nu striga la mine!
Bună, scumpo!
- Cum te cheamă? - Celeste.
Celeste. Ce nume frumos!
- Și pe ea? - Bruna.
Bruna. Așa.
Nu vrei s-o lași pe Bruna în locul ăsta urât, nu?
Am o căsuță drăguță aici. Mai bine las-o cu mine!
E o casă frumoasă, scumpo.
Ia uite!
- E tare. - Dar îi putem pune o saltea.
- Și o pernă, o pătură… - Îi pun și pernă, și pătură. Sigur.
Îi dau și de mâncare. Ce-i place cel mai mult?
Înghețata.
Înghețata? O să-i dau multă. Da?
- O putem lăsa aici? - Las-o cu mine!
Îți mulțumesc mult de tot! Hai s-o închidem!
Du-te după ea, fiule!
Celeste!
E apă cu oțet. Turnați-v-o pe cap!
Ajută la decontaminare.
Parcă oțetul era bun la păduchi.
Ustură, frate! Am răni. Mă ustură.
Mersi, Lúcio!
La Spitalul General.
Antônia Quadrado.
- Bună ziua, Antônia! - Bună ziua!
Cum vă simțiți azi?
Încă am grețuri. Picioarele îmi sunt slăbite.
Nu dv. ați dus piesa aia la Direcția de Sănătate Publică?
Ba da. Eu și Raimundo.
- Felicitări! Sunteți o eroină. - Am făcut doar ce trebuia.
Întoarceți-vă, vă rog!
Spuneți-mi! V-ați dus cu autobuzul, nu?
- Da. - Mai știți pe ce rută?
Pe cea din spatele casei mele, care duce la autogară.
Cred că e 008.
Și 009 trece pe-acolo, dnă Antônia. Și ajunge la autogară.
Nu-mi mai amintesc dacă era 008 sau 009.
Încercați! E foarte important.
Capul mi-e vraiște.
Orice. Culoarea, un semn aparte…
Autobuzul ăla ar putea contamina mai multă lume.
- Evenildo, doamnă… Unde mergem? - La Spitalul General.
Evenildo, puteți urca, vă rog!
Numele, vă rog!
João.
Și al tău?
Claudinei.
Și voi o să fiți tratați la Spitalul General. Puteți urca!
- Numele? - Catarina.
- Numele dv. nu e pe listă. - Dar ale copiilor mei sunt.
Celeste, nu?
- Merge la Spitalul General. - Nu fără mama ei.
- E doar o copilă. - Înțeleg, Catarina. Chiar înțeleg.
Dar dv. nu sunteți contaminată aproape deloc.
N-ar trebui să stați lângă ea.
- E puternic contaminată. - Să nu stau?
- N-aveți copii, nu? - E pentru…
- Ești dusă, cucoană? - Ce e?
Mă doare-n cot de contaminare!
- Tatăl ei e aici. - Nu de el are nevoie, ci de mine.
- Fă ceva! - Sunteți tatăl?
Cu dumneata vorbesc!
Fă ceva!
- Sunteți tatăl? - Da. Ea de ce nu poate merge?
- Nu e contaminată aproape deloc. Ea… - Mamă!
- O duce João. Nu va fi singură. - Nu se poate.
- Taci, Darlei! - Catarina!
Ții cu mine sau cu ea?
- Catarina! - Ce e, João?
- N-avem ce face! - Acceptă!
- Gândiți-vă la sănătatea dv.! - Ești bine.
- Mă doare-n cot! - Știu.
- Îmi pasă de copiii mei. - Ești sănătoasă.
Trebuie să urcați în autobuz, vă rog!
Claudinei, vino aici!
Ia-ți fiica, João! Ia-o!
Fiule…
Să-l ajuți pe tati să aibă grijă de Celeste!
- Tu de ce nu vii? - Promite-mi că nu te dezlipești de ei!
- Avem nevoie de tine… - Promite-mi!
Îți promit.
Mai știi ce am vorbit?
Da, dar vreau să stau cu tine.
Știu, scumpo. Și eu, dar doamna nu ne lasă.
Mami nu poate veni acum.
- Nu! - Dar vine imediat după.
Trebuie să mergi cu mine.
- Nu! - Ridică-te, scumpo!
- Nu! - Nici n-o să știi că lipsesc.
- Mami o să vină repede la tine. - Nu!
- Urcați în autobuz! - Hai cu mine!
Nu vă fie teamă!
Du-te cu ea!
- Numele dv., vă rog! - Darlei.
Darlei, urcați, vă rog!
O să avem grijă de ea, bine?
- Numele? - Raimundo.
Urcați, Raimundo!
E cu noi.
Vă rog!
- Numele? - Feliciano.
Urcați, Feliciano!
JANDARMERIA
Aliniați-vă aici, vă rog! O să fiți transferați la Spitalul General.
Aliniați-vă, vă rog!
Așa! Stați aici!
Aliniați-vă! Așa!
- Ușor! - Un doctor!
- Stați! - E în agonie!
- Calmați-vă! - Ajutor!
- Ajutați-l! - Vă rog!
- Cheamă medicul acum. - Ușor!
Ce se întâmplă?
- Ajutați-l! - Faceți loc!
Mâna!
Adu 10 mg de morfină! Repede!
- Imediat. - Doctore…
Imediat, da?
Ce aștepți? Injectează-i-o!
Nu te contaminează. Fă-o!
- Fă-o! - Stați!
Așa!
SPITAL BOLI TROPICALE
Să mergem!
Pe aici!
Să-l aducem aici!
- Așa! - Vine cu noi, nu?
Nu se poate deplasa în șezut.
Stați așa! Carlinhos merge cu noi.
- Ne descurcăm, nu? - Sigur.
Ajută-mă! La trei, da?
Stai așa! Unu, doi, trei!
- Atenție la braț! - Aveți grijă cu el!
Atenție la cap!
- Prinde de aici! - Atenție la cap!
Atenție la mână!
Pune-l acolo! Acum!
- Piciorul! - Capul!
- Aveți grijă! - Aveți grijă la cap!
Hai! Să nu rămâi afară!
Ține-i capul!
Poți să stai aici! Vino!
- Totul e-n regulă? - Da.
Du-i la Spitalul General! Lasă ambulanța acolo
și du-te la stadion, ca să fii examinat!
- Spitalul nu e în grevă? - Du-te, te rog!
- Bine. - În grevă, frate?
Doar acolo îi putem ține izolați.
Cum să lucrăm în condițiile astea?
Nu mai avem nimic în spitalul ăsta. Nici alcool, nici medicamente.
Ca să nu mai zic că am lucrat 40 de ore fără odihnă.
Cum să avem grijă de viețile oamenilor așa?
Avem și noi familii!
AMBULANȚĂ
Rămânem aici! Nu pleacă nimeni!
Nu dăm înapoi, da? Nu plecăm până nu…
Bună ziua!
Sunt dr. Selton Luz, directorul spitalului.
Vă rog să mergeți cu domnii polițiști.
Veniți cu mine!
Aliniați-vă aici!
Doi câte doi! Dv., aici! Lângă el, vă rog!
Încet!
Haideți!
Ce de lume!
În spatele ei!
Dv., lângă ea!
Doamne, e Tininha!
Tininha e aici!
- Unde, frate? - Tininha e acolo!
Hai, Carlinhos! Am ajuns.
Carlinhos?
- Nu poate merge. Trebuie cărat. - Ce s-a întâmplat?
Carlinhos?
- Trebuie cărat. - Aduc o targă.
Nu-l las singur. Domnule!
- Carlinhos? - Doamnă, vă rog!
- Îl duce cineva? - Da. Trebuie să mergeți acum.
Și nu întrerupem greva, oameni buni.
Să chemăm…
E soția mea! Deschide, omule!
- Coborâți încet, vă rog! - Soția mea e acolo! Tininha!
Evenildo?
Bună, iubitule!
Evenildo! Ce căutați aici?
- Cum ești? - Slăbită.
- Nici ție nu ți-e bine. - Am bășici.
Veniți cu mine, vă rog!
- Ți-am zis că e blestemată. - E ciudată treaba.
De ce faceți asta?
- Înaintați! - Unde mergem?
După ceilalți!
Nimeni nu știe nimic. Nu ni se spune nimic. Ce nebunie!
Pe aici!
Veniți pe-aici! Tot înainte!
Haideți!
Ce-i asta?
- Ce e locul ăsta? - Intrați!
- Suntem doar noi aici. - Ciudat!
Așa! Intrați cu toții!
Secția a fost pregătită pentru voi.
Locul ăsta e ciudat.
Cine are grijă de noi?
- Nu e nimeni aici. - Nu vă opriți!
- Tati, mi-e frică. - Nu, scumpo. Sunt aici.
E loc pentru toți aici?
Ne lasă aici.
Doamne!
- Unde stăm, tati? - Mai întâi să vină un doctor.
Uită-te la locul ăsta!
- Cât o să stăm aici? - Intrați, vă rog!
E încuiat.
De ce e plastic pe jos? Ce sunt toate astea?
- Drace! - Ce-i asta?
Acolo! Uite!
Ne lasă aici ca să murim.
Nu-și amintește ruta, dar mergea spre autogară.
Șoferul purta o pălărie de cowboy
și avea un medalion cu Fecioara din Aparecida pe bord.
- Îl pot aștepta la autogară. - Bine. Du-te acolo!
Sunt deja aici.
Dă-i bătaie, Márcio! Dar trebuie să fii discret, da?
O să fiu.
Și, Márcio, ai grijă să nu te contaminezi!
- Suntem în grevă! - Suntem în grevă!
Suntem în grevă!
Răspundem de viețile tuturor oamenilor din orașul ăsta.
Nu putem opera fără mănuși…
Ajutor!
Ajutați-mă!
În ciuda eforturilor, nu se făceau bine. Radiațiile îi mistuiau din interior.
- Cernobîl? - Moscova.
La accident, eram în Franța și m-am dus acolo.
Măcar aici lucrurile nu par chiar așa de grave.
Din câte am înțeles, sunt între zece și 15 persoane afectate.
- Și dumneata ești medic? - Fizician.
Sunt aici ca să mă ocup de siguranța voastră.
William. Îmi pare bine.
- Și mie. Eu sunt Eduardo. El e Vitor. - Încântat!
Sunteți singurii medici trimiși?
Da. Dar o să coordonăm personalul de la Spitalul General.
Cel puțin așa ni s-a spus.
…oamenii din orașul ăsta. Răspundem de viețile lor.
Au dreptul la tratament de calitate…
Ce-i asta?
DIRECȚIA DE SĂNĂTATE PUBLICĂ
Ambulanța aia! Oprește!
- Ambulanța asta? - Da.
- La naiba! Cine a lăsat pacientul așa? - Ne trebuie o targă.
- O targă! - Stai!
De ce?
- Verifică-i nivelul de radiații! - Bine.
O targă!
Poftim!
Ne trebuie o targă, oameni buni!
- Aduceți o targă! - Ai înnebunit? Sunt iradiați.
Oameni buni, ne trebuie o targă!
Mă ustură de mor! Trebuie să pun niște apă.
- Robinetul ăla nu merge, frate. - Cred c-am văzut o baie acolo.
- Sunt niște uși pe hol. - Aici?
Are mai mare nevoie de lacăt decât noi.
TOALETĂ BĂRBAȚI
Ce?
E încuiată.
TOALETĂ FEMEI
Sunt încuiate toate.
Nu ne putem ușura aici? Totul e încuiat.
João!
João! Vezi dacă e vreo baie acolo!
- E încuiat. Acolo nu e niciuna? - Drăcie!
- Ambele-s încuiate. - Nu e baie?
- Sunt încuiate. - Cum așa?
- Să întrebăm polițiștii! - Sunt încuiate.
Nu e nicio baie?
Auzi? Cum folosim baia? E încuiată.
- Nu știu ce să zic. - Ambele.
Auzi, amice? Cum facem ca să folosim baia?
- Deschide! - Nu poți ieși.
- Vreau la baie. - Nu poți pleca.
- Deschide! Vreau la baie! - Stai!
Nu sunt animal.
Sunt copii și femei aici.
- Cum mergem la baie? - Nu puteți pleca.
Bagă cheia pe sub ușă!
Nu permit să fiu tratat ca un animal!
Vrem întăriri la etajul trei!
- Nu suntem animale! - Luați-l pe Raimundo de-aici!
Să ne liniștim!
- Da, liniștiți-vă! - Ascultă, frate! Hai să vorbim!
Deschide ușa asta!
Deschide-o acum! Deschide rahatul ăsta!
Cheamă întăriri!
Deschide rahatul ăsta de ușă!
Deschide ușa!
Vor să iasă.
- Cheamă… - Vor să iasă.
- Noi intrăm! Deschide! - Hai!
- Deschide ușa! - Deschide, drace!
Deschide ușa!
Veniți toți încoace!
- Ajutați-i să iasă! - Veniți încoace!
Deschide naibii ușa!
- Deschide ușa! - Hai!
- E Carlos! - Vreau să ies!
E Carlinhos, frate.
Deschide naibii!
- Deschide! - Deschide ușa! E un ordin!
- În ce salon? - La stânga, după semn.
- Faceți loc! - Hai!
Vreau lichide intravenos!
- Adu lichide! - Mă duc să caut.
Și un termometru!
E tahicardic.
Găsește o branulă de 18!
009 - AUTOGARĂ
TARIF UNIC - 3 CRUZADOS
Urci, puștiule?
- Autobuzul merge la stadion? - Nu, trebuie să iei 222.
Bine.
- Mersi! Scuze! - Cu plăcere!
Trebuie să vedem ce e cu febra asta. Poate are infecție.
E stabil. 120 cu 80.
Trebuie să plecați acum.
Nu puteți sta neprotejați atâta timp.
O să lucrați cu pacienți contaminați.
Puteți suporta o anumită limită de radiații pe oră, zi sau săptămână.
Stilodozimetrele astea reprezintă parametrul nostru.
Dacă depășiți limita, stați pe tușă.
Siguranța primează. Ați înțeles?
- Am înțeles. - Sigur.
Mulțumesc!
Bună ziua!
Puțină atenție, vă rog!
E toată lumea aici?
Sunt dr. Eduardo Souto.
Eu, Vitor Loureiro. Am venit de la Rio ca să avem grijă de voi.
- Cum se simte Carlos? - Carlinhos o să moară?
Nu, era deshidratat, dar acum se simte bine.
Nu e în pericol.
Nu putem sta aici fără baie. Imposibil! Nu vă dați seama?
William, colegul nostru, o să vă aducă recipiente.
O să luăm probe de scaun și urină
și o să le eliminăm în mod corespunzător, ca să nu contaminăm canalizarea.
De asta băile erau închise.
Tot ce iese din noi e blestemat.
Știu că e o situație complicată, dar trebuie să aveți răbdare.
Și vă rog să ne ajutați.
Încă un lucru foarte important.
Trebuie să aflăm cum a intrat fiecare dintre voi în contact cu cesiul.
Dacă ați atins, inhalat sau ingerat pulberea.
- Nu scot o vorbă. - Și cum vă simțiți.
Doar atunci o să vă putem trata pe fiecare cum se cuvine.
- Întrebări? - Bine.
PRIMĂRIA
- Bună ziua! - Bună ziua!
JANDARMERIA
- Bună ziua! - Bună ziua!
Trebuie să adunăm toți câinii.
Acolo, Paula!
Acolo a fost spartă sursa prima dată.
- Carlinhos, folosește cleștele! - Stai așa!
Bine. Ține-o!
Am luat piesa cu plumb din locul ăla părăsit
și am dus-o la Carlinhos.
- Nu era grea? - Era foarte grea, doctore.
Era plină cu plumb.
Și a fost mult de muncă.
Eu și Carlinhos ne-am chinuit, dar am reușit s-o desfacem.
Aproape de tot.
N-am putut s-o desfacem de tot nici în ruptul capului.
A doua zi, vomitam în draci.
Am zis că e de la gustarea de pe stradă.
- Carlinhos! - Auzi, Carlinhos?
- Carlinhos! - Vino aici!
Stai puțin!
- Vin! - Trebuie să vindem asta.
Hai odată, frate!
- Acolo! - E de neoprit.
Haide!
Să mergem!
- Pa, Carlinhos! - Pa!
Hârbul ăsta e prea greu.
- Ce faci? - Hai, omule!
Să dai gol!
O mie șapte sute cincizeci. Poftim!
Și ăștia-s pentru maică-ta. Așa.
Iar tu, Lúcio, ține!
Ia-ți o bere!
- Așa, dle Evenildo! - Hai, zâmbește!
- Ai făcut bani! - Tare!
- Mersi! - Așa!
- La revedere! - Pa!
Pa!
Ia-ți o pălărie nouă!
Mereu se ia de pălărie.
Stai așa!
Dă-i!
Ușor!
16.000 de impulsuri pe secundă.
N-am mai văzut așa ceva.
Zece zile la rând.
Drăcovenia aia a stat în sufragerie.
Ca un trofeu.
Zece zile întregi.
Dar știți ce e mai rău?
Evenildo a dat pulberea multor oameni.
Da.
Pe urmă toți au început să se simtă rău.
- Încetează! - Ce naiba, João?
- Să te văd zâmbind! - Haide, Evenildo!
- Ești frumoasă foc! - Gătesc, dragă. Vreau să pun masa.
Da, ești frumoasă!
Zău, Evenildo! Uită-te la tine!
- Ia uite! - Ce-i asta?
- E partea cea mai tare. - N-o deschizi pe masă!
- Doar de data asta. - Nu!
Niciodată! Aici pun mâncarea.
Du-o afară!
N-o deschizi pe masă!
Să încerc cu una mai mare!
Așa!
Ia uite! Uite ce frumos e!
Mamă!
Cât de frumos!
Știi ce?
Carlinhos și Lúcio au luat-o de la un OZN prăbușit lângă João Leite.
- Ce? - Un OZN?
Da.
- Ce? Nu crezi? - Nu.
- Au dat la televizor. - Minți.
Tininha, n-am văzut la știri? Cum îi zicea?
- Lasă-mă! Nu mai minți! - E arțăgoasă!
Ia marmita de pe masă! Fă curat, că aduc mâncarea!
- Doamne! - Fă curat!
Haide! Ai stricat toată distracția.
Uite, scumpo!
O să-ți fac un inel strălucitor cu asta. Zău de nu!
Putem face un inel cu asta, frate?
- Omule… - E expert.
Sigur zice că da!
- Nu se poate. - Ce știi tu!
- E subțire. - Ai noroc.
Artur! Vino încoace!
E ziua ta norocoasă. Îți dau un pic.
- Ia uite! - Dă-mi hârtia!
A fost promovat, e Regele Arthur. E bogat acum.
- Mersi! - Vai!
Vezi? Așa!
Și mai zice lumea că sunt egoist, nu?
Da, tovarășul meu de pahar!
Vezi? Am grijă de tine.
Am ceva ce cred că o să-ți placă, scumpo.
Serios?
Soțul meu a adus drăcia aia acasă.
Mi s-a părut frumoasă.
Doamne!
- Vai! - Ce zici?
Mamă!
Arăți superb.
Parc-ai fi o vedetă.
Vino aici! Vezi că vine!
Fratele și partenerul meu primește cel mai mult.
- Celeste o să bucure. - Ia!
Și Claudinei.
Asta e!
Asta e casa fratelui lui Evenildo.
João. Tatăl fetiței.
- Cum o cheamă? - Celeste.
- Vrei salată, scumpo? - Nu, mami.
Sigur?
Vino, scumpo! Cina e gata.
Celeste!
Îți termini desenul aici.
Mulțumesc mult!
Celeste, prințesa mea!
Uite ce ți-a adus tati!
Claudinei, vino să vezi, băiete!
Tati ți-a adus stelele de pe cer.
Uite!
Uite, scumpo!
Ce frumos!
Să vedem!
Ce frumos e, scumpo!
Uite! Ca să luminezi cu ea toate castelele.
Pe toate.
Te prind de braț.
Și ți-o pun pe mână.
- Duș cu stele! - Ce-i aia?
Stelele de pe cer.
Nu e frumos? Uite!
De unde ai scos drăcia asta?
Uite cum strălucește, Claudinei!
- Ai dat bani pe ea? - Normal că nu.
Mi-a dat-o Evenildo.
- Scumpo, nu e cazul să faci asta. - João!
Eram deja la masă.
Sunt obosită. Am stat aici toată ziua. Credeam că vii acasă și mă ajuți.
De era bună, fratele tău nu ți-o dădea gratis.
Nu e nevoie s-o arunci.
Dă-le copiilor să mănânce!
Du-te și spală-te pe mâini, Celeste!
Și tu, Claudinei!
Bine, mă duc.
- Doamne! - Ajută-mă și tu, João!
Tati o să-ți mai aducă stele mai târziu.
N-am observat că nu s-a spălat pe mâini, doctore.
Băga-mi-aș!
- Ce e? - Celeste a ingerat cesiu. Ajută-mă!
- Trebuie transferată acum. - Unde?
Nu-i putem trata aici. Grăbește-te!
Cesiul a ajuns în canalizare. Canalizarea curge încolo?
- Bună ziua! Ce faceți? - Bună ziua! Bine.
Doamnă, știți cumva, canalizarea de la casele astea dă în pârâu?
N-aș putea să vă spun.
Dv. i-ați luat pe João, pe Catarina și pe copii?
Au fost arestați?
Nu.
Sunt bolnavi.
- Sunteți prietenă de familie? - Da.
- Doriți o cafea? - Nu, mulțumesc!
- Intrați! - Mai locuiește cineva cu dv.?
Fiul meu. Dar e la muncă acum.
Tocmai am făcut cafea.
E bună, caldă.
- Sigur nu doriți? - Nu, mulțumesc!
- Dar niște apă? - Nu, mulțumesc!
Beny!
Ce e zgomotul ăsta?
Domnilor!
Trebuie să evacuăm toate casele astea.
Trebuie să închidem strada, tot cartierul.
Exact!
Să-i scoatem pe toți din casele astea acum!
Acum!
Haideți!
008 - AUTOGARĂ
TARIF UNIC - 3 CRUZADOS
Ce dracu' e aia?
E chestia cu bomba nucleară de la TV.
- E o bombă. - O bombă?
O bombă nucleară.
Nu! Păstrați-vă calmul!
- Mă numesc Márcio. Sunt fizician. - Autobuzul e contaminat.
- Opriți! - E contaminat!
Calm!
Vreau să mă ascultați.
Am detectat un nivel de radiații în autobuz.
Trebuie să mergem la stadion ca să fiți examinați.
Toți.
- Deschideți ușa, dle! - Nu! Stați!
Aliniați-vă, vă rog!
Mergem acolo. Aliniați-vă, vă rog!
Haideți, așa!
Doamnă, trebuie să plecăm acum.
Trebuie să plecăm acum. Repede!
- Atenție la autobuz! - Haideți!
- Haideți! Cu doamna de acolo! - Veniți, vă rog!
Ia geanta bunicii!
- Puteți merge acum. - Ce se întâmplă?
E pulbere radioactivă în casa de alături. Veți fi examinați la stadion, da?
Grăbiți-vă!
Repede!
Voi doi, intrați, vă rog!
Sunt toți?
- Bine! Hai! - Aici, doamnă!
Nu! Stați așa!
Liniștiți-vă!
E foarte important să fiți examinați.
E spre binele vostru. Da?
- Nu, e nebun. - Nu!
- Deschideți ușa! - Nu!
- Nu deschideți! - Trebuie să coborâm!
Dacă credeți în Dumnezeu, nu deschideți ușa!
Dacă o faceți, oamenii ăștia vor dispărea și nu vor fi tratați.
Îi vor contamina și pe alții.
Viețile lor și ale celor de afară sunt în mâinile dv.
Lăsați-mă să cobor!
- Nu plec nicăieri! - Vreau acasă!
- Deschideți! - E o bombă!
- Stați, oameni buni! Să-l auzim! - Mulțumesc mult!
- O să fie bine. Calmați-vă! - Nu mă duc la stadion!
Nu sunt motive de teamă.
Radiațiile au contaminat o zonă restrânsă a orașului.
Nu e risc pentru populație.
Am luat măsuri rapide și hotărâte, iar situația e sub control.
Ce se întâmplă, dle guvernator?
E echipa noastră. Se descurcă de minune.
Îi caută pe toți cei care ar fi putut fi expuși la radiații.
Nu vă îngrijorați…
- Opriți! - Deschideți ușa! Repede!
Ei trebuie să intre. Autobuzul e contaminat.
Trebuie examinați acum!
- Nu sunt autorizat. - M-ai auzit?
- Autobuzul e contaminat! - N-am ce face.
Dle polițist! Lasă-i să intre!
- N-am voie. - Lasă-i să intre acum!
Sunteți din echipa CNEN?
- Eu? Eu doar… - Da. E cu noi.
Un autobuz radioactiv circula prin Goiânia?
Ascultați, e…
- Da. Important e ca cei care au circulat… - Da.
…pe ruta 008 spre Autogară în ultimele 48 de ore
să vină la stadion ca să fie examinați cât mai repede.
Un autobuz contaminat circula prin Goiânia.
Cum vedeți, pasagerii coboară din autobuz.
Haideți! Pe aici, vă rog!
SPITALUL NAVAL RIO DE JANEIRO
Dle amiral, am zece pacienți critici. Trebuie transferați urgent.
Nu există echipament adecvat, iar spitalul e în grevă.
Înțeleg. Dar, din păcate, asta e realitatea aici.
Avem șase locuri libere.
Alegeți-i pe cei în stare mai gravă! Transferați-i aici urgent!
Echipa noastră o să se ocupe de ei.
A închis.
Doar șase?
Nu se poate.
ȘEFUL POLIȚIEI FEDERALE
Pentru mâine, da?
Doamnă Marlene?
Probabil ați auzit că o sursă de cesiu-137 a fost furată și deschisă,
iar radiațiile se răspândesc în oraș.
O sursă radioactivă a fost furată? Cum e posibil?
Știu. Tocmai asta vreau să aflați.
INSTITUTUL DE RADIOTERAPIE GOIÁS
Credeam că ți-am spus clar să cauți autobuzul la depou, noaptea.
Autobuzul era plin de radiații.
Era mult mai rău dacă așteptam.
Și asta nu e tot.
Am descoperit și alte focare.
Alte case contaminate.
Trebuie să mai facem măsurători și să evacuăm casele.
Să închidem străzi. Cartiere întregi, de fapt.
Solul și canalizarea unei case erau contaminate.
În caz de vânt și ploaie, ajunge la pârâul din spatele caselor
și situația se agravează.
Să ne mișcăm repede! Dacă n-a fost deja contaminat.
OPERĂ FICTIVĂ FĂRĂ ACURATEȚE ISTORICĂ.
Subtitrarea: Daniela Vereș TEȚE ISTORICĂ.