RADIAČNÍ POPLACH
Márcio?
Rozhodl ses jít?
Myslím, že jsi nezodpovědný.
Nezodpovědný?
Říkáš to, jako bych si šel zahrát fotbal.
Vystavuješ se nebezpečí.
-Takový chceš být otec? -Pane Bože.
Nejsem v nebezpečí.
Co podle tebe mám dělat?
Když uvidím, že se někdo topí…
… mám ho nechat? Ne.
Hodíš mu kruh, nebo zavoláš plavčíka. Nechci, aby ses taky utopil.
Není to tak snadný, Bianco.
Není to tvá práce.
Odkdy je z tebe plavčík?
Našel jsem ten zdroj.
Izoloval jsem zasažený materiál, mluvil jsem s těmi lidmi.
Potřebují mě.
Zatímco tu mluvíme, ta věc se venku šíří.
Pak budeme já, ty, moje rodina, táta všichni v nebezpečí.
Chápu.
Takže se bavíme o něčem velmi nebezpečném.
Protože včera jsi tvrdil, že jsi v bezpečí.
Chci vědět, jestli jsi nebo nejsi v bezpečí.
Jsem v bezpečí.
Nebezpečí bylo včera a už není.
-Nelži mi. -Já ti nelžu, zlato.
Já ti věřím.
Pojď sem.
Obejmi mě.
Pojď.
Musím jít.
Guvernér Goiásu Roberto Correia byl včera večer přítomen v budově…
Ahoj, tati.
-Ahoj. -Dobré ráno.
Sedni si, dej si kafe.
Nemůžu. Dám si později.
… Pracovník národní komise pro jadernou energii, Beny Orenstein, který chce
zabránit, aby cesium kontaminovalo místní populaci.
-Co?! -Díky. Děkuju.
Také by podle doktora Orensteina měl beton zadržet záření cesia.
Reportérka Eneida Santini byla na místě a hovořila s doktorem Orensteinem o
podrobnostech.
Doktore, je to nyní bezpečně uloženo pod betonem?
Záření z té kapsle s cesiem 137 je pod kontrolou.
Bohužel ta kapsle kolovala po městě celých 15 dní.
A to cesium bylo ve formě prášku.
Prášek se mohl rozšířit na další místa a kontaminovat více lidí.
Dá se říct, že Goiâna zažívá tragédii jako v Černobylu?
Ne, ne, ne, ne.
Ne, tehdy v Černobylu došlo k explozi jaderného reaktoru, což je opravdu
mnohem ničivější než radioaktivní izotopy používané pro radioterapii. Je nezbytné,
aby každý, kdo byl v kontaktu s cesiem 137, nebo byl ve styku s někým, kdo
ano, přišel na stadion, aby byl změřen a také řádně vyšetřen.
DEN 2
Děkuju.
S dovolením.
Promiňte. Pardon.
Pardon. Prosím, nechte mě projít.
Patřím ke komisi. Pardon.
Musím dovnitř.
Promiňte, musím dovnitř, pracuju tady.
Promiňte.
S dovolením. Promiňte. Promiňte.
Byl jsem tady včera. Byl jsem s doktorem Orensteinem a guvernérem.
Ustupte. Zůstaňte tady.
Pane, žádám vás, abyste ustoupil.
Řekl jsem vám, ať ustoupíte.
Patřím k národní komisi pro jadernou energii.
Doktore, doktore, doktore! Nechtějí mě pustit.
-Prosím, nechte toho muže projít. -Patří ke mně, strážníku, patří ke mně.
Vidíte? Děkuju mockrát. Hezký den.
Děkujeme! Děkujeme Vám.
-Vyspal jste se? -Ne, vůbec.
Celou noc jsem telefonoval a dával dohromady tým.
Dobré ráno.
Zařízeno. Za hodinu je můžeme převézt do nemocnice.
Za hodinu? Je to tam dobře připravené?
Tady je to něco jiného.
Vše musí být obaleno igelitem.
Personál musí mít ochranné obleky.
Toalety musí být uzavřené.
Radioaktivní odpad pacientů nesmí do městské kanalizace.
Vše se musí odeslat na institut do Ria.
Víte kolik jich budeme převážet?
Takže úřad zavřeli?
Přesně tak.
-Vážně? -Lidi, něco je špatně. Je tu nějaký
chlápek v obleku a vůbec se mi to nelíbí.
Víte vy co?
Jsme tady zavřený.
Nevidíte to?
Když nic neuděláme, nevrátíme se domů.
-Evenildo. -Přijde ti to k smíchu?
No tak. Naše domy jsou pryč.
Všechny je bourají, aby postavili luxusní domy.
Neříkej takový věci nahlas.
Musíme určitě něco udělat.
Prý jsme nemocní.
To bychom byli v nemocnici s mojí ženou, ne v týhle díře.
Kdo by sem poslal nemocné?
Já tomu vůbec nerozumím.
Ráno jsem viděla lidi v bílých pláštích. Jsou tam zavřený, ani nevylezli.
Bílý pláště nosí doktoři. Vidělas doktory na fotbalovým hřišti? To je
-blbost. -Vypadá to spíš jako hřiště na…
Jde o to, že nám nic neřeknou.
Jen stojí a koukají na nás jako na zvěř.
Madam, tudy. Madam, tudy.
Madam, pro lásku boží. Netlačte se! Jen klid! Nechte je projet!
Nechte je projet!
Prakticky jste řekl v televizi, že Goiâna je nový Černobyl.
Ne, ne, ne. Řekl jsem, že Černobyl byla jaderná nehoda, a že Goiâna je jen
radiologická nehoda. Bylo to jasné.
Myslíte, že lidé rozumí reaktorům, nebo izotopům?
No…
Odpověď na to vidíte tam venku.
S tiskem budu mluvit jen já.
Vážení…
… můžete všichni ke mně, prosím?
-Dobré ráno. -Dobré.
Dobrej.
Jmenuju se Beny Davi Orenstein.
Jsem jaderný fyzik.
Patřím k Národní komisi pro jadernou energii.
Vím, že jste vyděšení, ale jsme tady, abychom vám pomohli.
Musíte pochopit, že prášek s kterým jste přišli do styku, je cesium a je
radioaktivní. A taky velmi škodlivý.
Proto, i kdyby na vás ulpělo malé množství prášku, které ani okem
nevidíte, bude vám pořád škodit, dokud se ho úplně nezbavíte.
Tenhle mladý muž…
Márcio, pojď sem, prosím.
Je také fyzik.
Jmenuje se Márcio.
Promluví s vámi, položí vám pár otázek, aby zjistil jak moc jste byli v kontaktu
a vystaveni radioaktivnímu prášku, jestli jste ho odnesli na další místa a
podobně.
Tyhle informace vám mohou zachránit životy a i životy dalších, je to opravdu
velmi důležité. Řekněte nám prosím úplně všechno.
To mi opravdu ještě chybělo.
A kdy se budeme moct vrátit do našich domovů?
Vaše domovy, stejně jako vy, budou muset projít velmi důkladnou dekontaminací.
Ano, ale jak dlouho to potrvá?
-To nedokážeme říct. -Nedokážete to říct?
Můžete nám zaručit, že dostaneme svoje domovy zpátky, až celý tenhle cirkus
skončí?
Tudy, pane.
To je ono. Ano.
Můžete to dát na tabuli, prosím? Pověste to.
-Ahoj, Beny. -Paulo, jsem rád, že jsi tu.
Tyhle věci položte tady na stůl, prosím.
Přivezla jsem Geigery, detektory, sondy na 12 metrů…
Musíme to teď okamžitě uvést do provozu.
Ester vzkazuje, že ona i celý institut jsou ti k dispozici.
To je skvělé, moc děkuju.
Proč je venku takový povyk?
Paulo, tohle je doktor Emerson Souza.
Je to ministr zdravotnictví.
Tohle je doktorka Paula Matos z univerzity v Curychu.
Pracuje na institutu v Riu. Je specialistka na kontaminaci prostředí.
-Vítejte. -Jo, dejte to tam. Tady.
João, šestá ulice. Carlos padesátá sedmá. A Nina dvacátá šestá.
-…Osmá. Jo. -…Osmá.
-A ty? -U mě nic není.
I tak to musíme zkontrolovat.
Já jsem si to nevzal domů. Vzal jsem
-jen trochu, promnul to v ruce a přišlo… -Já vím, já vím, ale…
Mohl jsi to odnést omylem.
-Ale… -Třeba na oblečení, nebo na podrážkách
bot, proto…
Proč házíš po lidech vajgly?
Jak se jmenuješ?
Jen chci znát tvé jméno.
Je to Raimundo.
-Raimundo? -Sklapni.
A kde Raimundo bydlí?
Na ulici, ale občas přespí u Evenilda.
Byl jste v kontaktu s cesiem, Raimundo? S tím práškem?
Chcete mi pomoct?
Dejte mi ruku.
Jako chlap.
Pomohl Antônii odvézt tu tašku na úřad.
-Je to tak? -Měl jsem blbej pocit.
Jakmile jsme vylezli z busu.
Autobus? Jaký autobus?
Jeli jste na úřad autobusem?
Vážně s ním ztrácíš čas, Darleii?
Nic mu neříkej.
-Raimundo, tohle je vážné, em… -Jdeme.
Lidé jsou v nebezpečí…
… když ten bus jezdí po městě.
Raimundo, prosím. Pro…
Guvernére, každý, kdo byl v kontaktu s cesiem je možný přenašeč.
Může lehce dál šířit kontaminaci.
Například, pokud do něj šlápl a odešel, je přenašeč.
Pokud ho má na ruce a sáhne na peníze, je přenašeč.
Byl v baru, pil ze sklenky…
Dále.
-Promiňte. -Márcio, pojď dál.
To je doktorka Paula Matos, zmínil jsem ji.
Paulo, tohle je Márcio.
To vy jste našel zdroj?
Ano, právě díky němu jsme mohli začít rychle jednat.
A nechal jste to na židli, celý den v otevřeném prostoru.
Paulo.
To on identifikoval hlavní ohniska.
Můžeš nám je ukázat, Márcio?
Jistě, em…
Em, jo. Kromě Úřadu kontroly léčiv na osmnácté ulici se mi zatím podařilo
identifikovat Carlosův dům na padesáté sedmé. On otevřel a porušil zdroj.
Na dvacáté druhé ulici je Evenildovo šrotiště, kde zdroj ještě víc otevřeli a
je silně kontaminované.
On odnesl zdroj k sobě domů, kde byl 10 dní.
Tady…
Tady Joãův dům na deváté ulici. Evenildův bratr. A tady, a tady je dům Niny,
jejich sestřenice. Která…
Promiňte, moment. Kolik je ohnisek?
Šest, o kterých víme.
Ale znepokojuje mě, že Antônia a Raimundo jeli autobusem z dvacáté šesté až
k úřadu.
A to s otevřeným zdrojem v tašce.
-Před kolika dny? -Dvěma.
Po Goiâně jezdí dva dny radioaktivní autobus.
Musíme to hned zastavit, zastavte veřejnou dopravu!
Zastavit celou dopravu pro jeden autobus? Eh. Nebuďte zbrklá.
Guvernére, každý, kdo jel tím autobusem za poslední dva dny může
přenášet cesium na další místa ve svém těle, nebo na botách.
Do dalších domů, do škol…
"Může." Může přenášet.
Není to jisté.
A navíc ta, ta kapsle s cesiem byla převážena v tašce. Nebo ne?
Ano, ale v tašce z rafie.
Ano.
Ano. Takže, takže kdyby prášek unikl z kapsle, mohl by zůstat uvnitř
té tašky.
-"Mohl." -Tak dobře. Dobře.
Souhlasím.
Samozřejmě je to jen možnost.
Ale právě v takové situaci nemůžeme podstoupit takové riziko.
Ten autobus musí hned pryč z oběhu.
Jaká to byla linka?
To nevím. Raimundo odmítá mluvit.
Linka nám nepomůže, potřebujeme konkrétní autobus.
Tak zjistíme linku a vyřadíme ji.
Nic se vyřazovat nebude!
Stačí, že jste ve městě vyvolali paniku.
Představte si, že přestanou jezdit autobusy. Hm?
Kvůli údajně radioaktivnímu autobusu.
A, a, a, co když zjistíme, že ten autobus není radioaktivní? Co?
No, představte si ty škody.
A úplně pro nic.
Promiňte, pane, mohl bych něco navrhnout?
Prosím.
V, v, v noci, až budou autobusy v garáži, můžete je všechny prověřit.
To mi přijde rozumnější.
Ne, ne. Prosím, poslouchejte.
Skončili jsme, pánové.
Přeju hezký den.
Vážně?
Vážně necháme ten autobus jezdit dál po městě?
Ne, ne, ne, poslouchejte. Musíme dokončit třídění pacientů, kteří pojedou
do nemocnice. Ne?
Co nejrychleji.
Včetně těch, co jsou v nemocnici pro tropické choroby.
Ano, přesně.
Výborně. Pojedu je změřit. A promluvím s Antônií o tom autobusu.
Výborný nápad, Márcio.
Váš křížek dejte sem.
Máte ještě něco?
-Děkuji. -Dáme tam naše věci, zlato.
Čepici, prosím.
Vážně musím? Jinou nemám.
Je mi líto.
Vše se musí zlikvidovat jako radioaktivní odpad.
Něco v kapsách?
Nesahej na to.
-Jen běž. -Dobře…
Sponu do vlasů.
Kde to je?
Váš prsten, prosím.
To je snubní prsten.
Nech maminku.
Máte něco v kapsách?
-Peníze. -Nech maminku.
Všechno.
Vrátíme mi je?
-Tu panenku. -Zlato, panenka tu musí zůstat.
Ne, ne, ne, ne.
Zlatíčko, jsme nemocní, nesmíme ji nakazit.
Je moje. Je moje.
Je to panenka, nemůže se nakazit.
Nenechám ji tu.
Broučku, broučku, koukni na mě.
-Musí tady zůstat. -To ne.
Až budeme zdraví, vrátí nám ji.
-Ne. -Celeste…
-Zůstane se mnou. -Celeste…
Ona zůstane se mnou!
Celeste, přestaň prosím křičet.
Zlatíčko?
-Jak se jmenuješ? -Celeste.
Celeste. To je krásné jméno.
Jak se jmenuje ona?
-Bruna. -Bruna, jo?
Nechceš Brunu nechat na tom ošklivém místě, viď?
Koukni, mám tu malý domeček.
Koukni se na něj. Necháš ji tu se mnou v tomhle domečku?
To je krásný domeček, broučku.
-Jen když… Ale… -No. Koukni se.
-Je tvrdý. -Ne, dáme jí tam matraci. Jistě…
A dostane taky pěkný polštář a taky deku…
Seženu polštář a deku. Ano. A taky ji budu krmit. Co má ráda k jídlu?
Má nejradši zmrzlinu.
Zmrzlinu.
Budu jí dávat hodně zmrzliny.
Dobře?
-Necháš ji tady? -Nech ji tady. Tak.
Á. Mockrát děkuju.
Děkuju ti. Zavřeme to.
Jdi s ní.
Celeste!
To je voda s octem.
Vylijte si to na hlavu.
Pomůže vám to s dekontaminací.
Nezabíjí ocet vši?
Hrozně to pálí.
Jsem zraněný a hrozně to tam pálí.
Děkuji, Lúcio.
Do nemocnice.
Antônia Quadrado.
-Antônio. -Dobrý den.
Jak se dneska cítíte?
Pořád nic moc. Mám slabé nohy.
To vy jste tu věc odvezla na úřad, je to tak, že?
-Ano. S Raimundem. -Aha…
Gratuluju, jste hrdinka.
Nechte toho. To je samozřejmost.
Otočte se, prosím.
Řekněte, jela jste autobusem, že?
-Autobusem. -Víte jakou linkou?
Tím, co zastavuje za naším domem.
A jede na nádraží.
Myslím, že nula nula osm.
Nula nula devět tam také zastavuje.
A jede na nádraží.
Teď nevím jistě…
… jestli to byla osmička nebo devítka.
Zkuste si vzpomenout, je to důležité.
Mám to pomotané.
Cokoli, barva, cokoli vás napadne…
Ten autobus může ohrožovat další lidi.
Evenildo, madam.
Kam pojedeme?
Do nemocnice.
Evenildo, můžete jít.
Jméno prosím.
João.
A ty?
-Claudinei. -Fajn. Vás také ošetří v nemocnici. Běžte.
-Vaše jméno? -Catarina.
Vaše jméno není na seznamu.
Mé děti ano.
Celeste, že ano?
Pojede do nemocnice. Ano?
Bez mámy nepojede nikam, madam. Je moc malá.
Rozumím.
Catarino, chápu to, ale…
Vaše kontaminace je téměř nulová.
Vlastně byste u ní ani neměla být. Její
-hodnoty jsou vysoké… -Co? Neměla bych být u ní?
Vy nemáte děti, že?
-Jen říkám, že… -Zbláznila jste se?
-Co se tu děje? -Myslíte, že mě zajímá kontaminace?
Má tam tátu, ten jede taky.
Nepotřebuje tátu, Darleii. Ale mě.
Vy jste otec Celeste?
Udělejte něco… Hele, mluvím s vámi.
Nějak to zařiďte.
-Jste otec Celeste? -Ano, proč nemůže s námi?
Kontaminace je u Catariny téměř nulová. Neměla by… To snad ne…
João ji vezme. Nebude sama. Bude s Joãem.
-To nemůžete. -Sklapni, Darleii.
-Nebude sama. -Catarino.
-Jsi se mnou, nebo jsi s ní? -Catarino. Catarino. Catarino. Catarino!
Nemůžeme nic dělat.
Co ti je?
Co, João?!
-Přestaň. -Jde o vaše zdraví.
Myslete na to.
Nezáleží mi na mém zdraví. Opravdu ne!
-Já vím, Catarino. Já vím. -Jsi v pořádku, Catarino.
Jsi v pořádku.
Musíte do autobusu, prosím.
Claudinei, pojď sem.
Synku. Musíš pomoct tátovi starat se o Celeste.
Vezmi dceru, João. Vezmi ji.
Proč nejdeš?
Slib mi, že s ní zůstaneš za každou cenu.
-Potřebujeme tě… -Slib mi to, Claudinei!
Slibuju.
Pamatuješ, co jsme si dohodly?
Ano, ale já chci zůstat s tebou.
Já vím, broučku. Taky bych chtěla, ale ta paní mě nepustí.
Maminka nemůže jít.
Ale brzo budeme spolu. Slibuju.
Víš. Musíš jít se mnou.
Vstávej, broučku.
Broučku, bude to jen chvilka. Maminka brzo přijede.
Ne. Ne…
-Musíš jít broučku. -Musíš jít se mnou. Ano? Běž, zlato.
Neboj se.
Bože…
Jdi s ní.
Vaše jméno, prosím.
-Darlei. -Tak běžte, prosím.
Postaráme se o ni.
Ano?
-Jméno? -Raimundo.
Běžte, Raimundo.
-Zvládneme to. -Prosím.
-Vaše jméno? -Feliciano.
Běžte dál, Feliciano.
Postavte se prosím do řady.
Budete převezeni do všeobecné nemocnice.
V klidu. Doktor je na cestě.
Prosím, stůjte v řadě. Jistě, jistě. Teď vy…
Klid, klid.
Pojďte. Do řady, prosím.
Zavolejte doktora.
Dobrý, dobrý, klid. Potřebuje pomoc! Vydržte?
-Má hrozné bolesti, potřebuje doktora. -Potřebuje pomoc.
-Doktore, prosím. -Zavolá doktora.
Dobrý, dobrý.
Co se děje?
Potřebuje pomoc, doktore. Potřebuje pomoc. Pusťte mě.
Moje ruka!
-Moje ruka. Moje ruka. -Dejte mi morfium, rychle.
-Už to bude. Už to bude. -Doktore…
Vydržte.
Na co čekáte? Rychle.
Nekontaminuje vás. Rychle!
-No tak! -Klid.
To je ono.
Jdeme.
Tudy.
Dáme ho sem do rohu.
-Zavřete. -Jede s námi, ne?
V sedě ho nemůžeme převážet.
Počkejte. Carlinho pojede s námi.
Pomůžeme mu. Že jo?
Dobře. Vy pojďte sem.
Na tři ho zvedneme.
Tak raz, dva, tři.
Opatrně na ruku.
Opatrně. Opatrně.
To je dobrý.
-Jdeme. -Pozor na hlavu.
Pozor na tu ruku.
Jdi z druhé strany.
-Chyť mu hlavu. -Ještě nohy.
Opatrně, pozor.
Pozor na hlavu.
Tak pojď. hlavně opatrně.
Můžete zavřít. Jo.
-V pořádku? -Ano, doktore.
Dobře. Jeďte do nemocnice.
Nechte auto tam. A jděte na stadion nechat se změřit.
Ale není v nemocnici stávka?
-Jeďte, prosím. -Dobře.
-Jaká stávka? -Bylo to jediný místo, kde je izolovat.
Bože…
Jak máme pracovat v takových podmínkách?
LÉKAŘI JSOU VE STÁVCE
V nemocnici je nedostatek všeho. Nemáme dezinfekci, chybí nám léky.
Nemluvě o 40 hodinových směnách bez jakéhokoliv odpočinku.
Jak se takhle můžeme starat o životy dalších?
Také máme rodiny!
AMBULANCE
Budeme pokračovat. Vydržte. Nevzdávejte to.
Zůstaneme v pohotovosti.
Odejdeme teprve až splní naše podmínky.
Dobrý den. Dobrý den.
Jsem doktor Selton Luz, jsem ředitel nemocnice.
Teď musíte následovat tyhle strážníky, prosím.
Pojďte za mnou.
Seřaďte se.
Po dvojicích. Jděte.
Pomalu.
Pojďte.
Spousta lidí.
Pomalu. Vy běžte za ní.
Vy vedle ní.
Bože, Tininha.
Je tu Tininha!
Koukněte, Tininha! Tininha je tady! Tininho!
Kde? Kde je?
Carlinho, jsme tady.
Carlinho. Nemůže se zvednout. Někdo ho
-musí odnést. -Co je s ním?
Carlinho.
Někdo ho musí odnést.
Já… Nebojte, vezmu nosítka.
Ne, já ho tady nenechám. Carlinho.
Madam, prosím.
Postaráte se o něj?
Ano. Madam, musíte dovnitř.
Nepřerušíme naši stávku.
Je to jen na nás! Je to jen na nás!
To je moje žena. Otevřete.
-Prosím, vystupte v řadě… -Je tady moje žena.
Tininho!
-Tininho! -Evenildo.
Lásko moje.
Evenildo. Co tady děláte?
Jak ti je? Hm?
Jsem zesláblá. Koukni na sebe, taky nevypadáš dobře.
Mám puchýře. Ne, je to…
Prosím, musíte jít se mnou dovnitř. Ihned.
Říkala jsem ti, že ta věc je zatraceně prokletá.
Jsou to podivíni.
Proč je s vámi policie?
-Lásko… -Pokračujte.
Kam to jdeme, pane?
Prosím, běžte dovnitř.
Nikdo nám tady nic neřekne. Tohle je šílený.
Tudy.
Prosím. Pokračujte.
Pojďte.
Co je to?
-Co je to? -Běžte dovnitř.
Jsme tu jen my?
Divný…
Pojďte dál, prosím.
Připravili jsme pro vás tuhle místnost.
Tohle je šílený.
Kdo se tu o nás postará?
-Kdo co? -Běžte dál.
Běžte.
Tati, já se bojím.
Jsem tady, broučku.
Vejdou se sem všichni?
Bůh ví, kámo.
Kruci…
Kde budeme spát?
Nejdřív najdeme doktora.
Kruci, koukněte se na to.
Jak dlouho tu budeme?
Běžte, prosím.
Ty dveře jsou zamčený?
Proč je na podlaze igelit? K čemu to je?
-Krucinál. -Co to bylo?
Jo. Vidíte?
Nechají nás tady umřít.
Poslyšte, nepamatuje si linku, ale ví, že jela na nádraží a že řidič
měl kovbojský klobouk a na palubní desce měl přívěšek Panenky Marie.
Pokusím se ho najít.
Dobře.
Běž na zastávku.
Ne, už jsem tady.
Výborně, Márcio.
Ale musíš být diskrétní. Ano?
-Zařídím to. -Márcio.
Pozor, aby ses nekontaminoval.
Mnoho lidí z tohoto města. Staráme se o jejich životy. Nemůžeme provádět
operace. Bez rukavic, antibiotik, dezinfekce. A dalších potřebných věcí.
Pomoc.
Bez rukavic, antibiotik, bez dezinfekce, nelze pracovat… Už šest měsíců nám
Pomoc. Pomoc. Po… tady všechno chybí.
Vůbec se to nezlepšovalo.
Ta radiace je zcela sžírala zevnitř.
Černobyl?
Moskva.
Jel jsem tam z Francie, když došlo k té nehodě.
Aspoň to vypadá, že to nebude tak vážné.
Co jsem slyšel, je tu 10 až 15 zasažených osob.
Jste taky lékař?
Fyzik. Jsem tu, abych zajistil vaše bezpečí.
William. Těší mě.
Eduardo. Tohle je Vitor.
Těší mě.
Poslali sem jen dva doktory?
Ano, ale povedeme nemocniční tým.
Jde o práva pacientů…
Aspoň to nám tvrdili.
Práva lidí tohoto města. Staráme se o životy všech.
Mají právo na kvalitní zdravotní péči.
Co je to?
Ne být opuštěni na chodbách. Lidé umírají kvůli nedostatku základních potřeb.
Ta sanitka. Zastavte.
Nemáme dezinfekci. V nemocnici není vůbec nic. Už šest měsíců…
-Jste si jistý? -Ano.
Máme taky své potřeby! Tak s tím něco
-udělejte! -Kruci.
Kdo ho tady nechal?
Nosítka.
-Potřebujeme nosítka! -Počkejte.
-Proč? -Tohle měří dávku radiace.
Jo.
-Potřebujeme nosítka! -Tady.
Potřebujeme ty nosítka!
-No tak, potřebujeme tu nosítka! -Zbláznila ses?
Potřebujeme tady nosítka!
Ta ruka mi úplně hoří.
Hrozně to pálí.
Musím si to opláchnout. Ty kohoutky nefungujou.
Viděl jsem tu koupelnu.
Na chodbě jsou nějaké dveře.
Jsme tady pod zámkem.
PÁNSKÉ TOALETY
Ne.
Je zamčeno.
Všude je zamčeno.
Nemůžeme ani na záchod?
Jsou zamčené. João!
João.
Jsou tam záchody?
Zamčeno. Tam nejsou?
-Krucinál. -Žádný záchod.
-Tam nejsou? -Není tu záchod?
Ne, jsou zamčené.
Zeptáme se těch policajtů.
-Kde je záchod? -Haló.
Kam máme jít na záchod? Jsou zamčené.
-O tom nic nevíme. -Oba dva.
Pánové.
Kam teda máme jít na záchod? Kam?
-Chci na záchod. -Nemůžu vás pustit ven.
-Otevřete. -Počkej, Raimundo. Počkej, Raimundo.
-Musím jít na záchod. -Klid, uklidni se, Raimundo. Poslyšte.
-Nejsem zvíře. Neuklidním… -Nech mluvit Evenilda.
Jsou tu ženy a taky děti.
Jak si máme dojít na záchod, pro lásku boží?
-Teď nemůžete odejít. -Potřebujeme na záchod. Chápete to?
-Hoďte klíč pod dveřma… -Ne, nemůžeme nic dělat.
Musíte něco udělat!
-Hej pusťte nás ven. Musíme na záchod. -Potřebujeme posily ve třetím patře.
Nemůžete nám dát ten blbej klíč od záchodu! Tak co? Tak co? Jenom ten
Odveďte Raimunda pryč! Odveďte ho. Klid. Uklidněte se! Chlape.
Pitomej klíč od záchodů! Chceme jít na záchod. Chápete to?
-Promluvíme si. Promluv-. -Potřebuju na záchod. Tak nás pusťte!
Otevřete! Otevřete!
Rychle, rychle, otevřete! Otevřete!
Chtějí odejít.
Otevřete! Otevři!
-Musíme dovnitř, otevřete. -Otevřete!
Otevřete!
Pojďte sem, všichni!
Pomozte jim! Pomozte jim!
Otevřete ty zatracený dveře! Otevři
-ty blbý dveře! -Honem!
-Carlinho. Carlosi! Počkejte, to je -Otevřete!
-Carlos. -Otevřete!
-To je Carlinho. -Otevři, sakra!
Otevřete ty dveře!
-Hned to otevřete! To je rozkaz. Doleva, -Kam?
Čtvrté lůžko.
-Ustupte! Ustupte! -Rychle, rychle, rychle, rychle, rychle!
Kapačku!
-Rychle! -Najdu ji.
Teploměr.
Má tachykardii.
Osmnáctku.
AUTOBUSOVÉ NÁDRAŽÍ
JÍZDNÉ CZ$ 3,00
Pěkný den.
Nastupujete nebo ne?
Jedete na stadion, pane?
Ne, tam jede 222.
Aha. Tak. Děkuju. Promiňte.
Není zač.
Musíme vyšetřit tu horečku. Jestli jde o infekci…
120 na 80.
Musíte hned odejít.
Nemůžete tu být bez ochrany tak dlouho.
Budete ve styku s kontaminovanými pacienty.
Je limit radiace, které se můžete vystavit za hodinu, za den, za týden.
Tyhle dozimetry jsou naše kontrola.
Překročte limit a nepřežijete.
Bezpečnost na prvním místě.
-Jasné? -Ano.
-Jistě. -Děkuju.
Dobrý den.
Věnujte mi prosím pozornost.
Jsou tu všichni?
Jsem doktor Eduardo Souto.
Já Vitor Loereiro. Přijeli jsme za vámi z Ria de Janeira.
Doktore, jak je Carlosovi?
Carlinho umře?
Ne, byl dehydrovaný, ale je v pořádku.
Mimo ohrožení.
Nemůžeme tady přece zůstat bez přístupu na záchod, doktore. Copak to
nechápete?
Náš kolega vám sem přinese nádoby.
Musíme analyzovat váš odpad a řádně materiál zlikvidovat, abychom
nekontaminovali kanalizační systém.
Proto jsou toalety zamčené.
Cokoli z nás vyjde, je toxické. Že?
Nic neuděláme.
Rozumím, že je to velmi složitá situace, ale musíte být trpěliví a já vás
prosím o pomoc.
Další důležitá věc.
Musíme vědět přesně, jak moc jste byli v kontaktu s cesiem.
Jestli jste se ho dotkli, vdechli ho nebo pozřeli.
-No bezva… -Bože.
Já vám nic neřeknu.
Jaké máte symptomy.
Jen tak vám můžeme poskytnout adekvátní léčbu.
Otázky?
RADNICE
Dobrý den.
VOJENSKÁ POLICIE
-Dobrý den. -Dobrý den.
Musíme odchytit ty psy.
Tady, Paulo.
Tady ten zdroj poprvé otevřeli.
Carlinho, chyť to kleštěma.
Počkej.
Drž to.
Sebrali jsme tu olověnou věc na tom opuštěném místě a vzali jsme ji ke
Carlinhovi domů.
Nebylo to těžké?
Bylo to hrozně těžké, doktore.
Spousta olova.
Bylo s tím dost práce.
Měli jsme co dělat, ale nakonec jsme to rozebrali.
Teda, ne úplně.
Nedokázali jsme oddělit tu hlavici. Drž to.
Druhý den jsem hrozně zvracel.
Myslel jsem, že je to z jídla, co jsme s Carlinhem jedli.
-Carlinho! -Ahoj, Carlinho!
-Pojď sem!
Počkej, počkej, počkej.
Jsem tu, jsem tu!
Musíme to jít prodat, Carlinho. Dělej, kámo.
Chytej.
-Dělej, jdem. -Jdeme, jdeme.
Měj se!
-Zatím ahoj. -Je to hrozně těžký.
Jdeme!
Dej góla!
Tady je 1750.
Tohle je pro mámu.
Hotovo. A je to.
-A pro tebe, Lúci… -Tady.
Dej si pivko.
Jasně, děkuju.
Hotovo. Běžte. Kde je ten úsměv? Vydělals prachy.
-Děkujeme. -Jo.
-Mějte se. -Nazdar.
Čau.
-Kup si novej klobouk. -Jo.
Vždycky ho zmíní.
Teď.
Povoluje.
Ještě.
16,000 CPS.
To jsem ještě neviděla.
Celých 10 dní, doktore.
Ta věc byla uprostřed místnosti.
Jako nějaká trofej.
10 dní.
A víte, co je horší?
Evenildo ten prášek dal spoustě lidí. Hm.
Přesně.
A potom, se všem udělalo zle.
Ne.
-Přestaň. -Co je ti? Ukaž ten úsměv. Usměj se.
-No tak, Evenildo. -Vypadáš krásně.
Lásko, jdu vařit večeři. Chci ji dát na stůl.
Jsi nádherná.
-Jo! -Děsí mě to. Koukni se.
-Ale no tak. -Co je to?
To je to nejlepší.
Neotvírej to na stole, Evenildo. Ne.
No tak, Lásko, jen dneska.
Jen dneska? Chci sem položit jídlo.
Vezmi si to ven.
Neotvírej to na tom stole.
Zkusím ten větší.
Uf. A je to.
Hele.
Hele. Nádhera.
Páni.
Je to nádhera.
Víte co?
Carlinho a Lúc to vzali z létacího talíře, co se zřítil na pole.
-Co? -Létací talíř?
Jo. Co?
Nevěříš tomu?
-Ne. -No tak.
Bylo to i v televizi.
-Nekecej! -Že jo? Viděli jsme to v tom pořadu…
Jak se jenom jmenuje?
Nech toho. Přestaň si vymýšlet.
Nepobavilo ji to…
Jo, ukliď ten stůl. Dej to pryč, chci sem dát večeři.
-Pane bože. -Koukej to dát pryč.
Zlato, zkazila jsi show. Mám nápad.
Ne.
Lásko, udělám ti z toho zářící prsten. Jo?
Z tohohle. Co ty na to?
Dokážeš z toho udělat prsten. Ne?
-Ukaž to. -Je expert.
-Jo. -Určitě řekne, že jo.
-Ne. Ne, ne. Já… -Ty jsi marnej.
-Je to moc jemný. -Dneska je šťastnej den. Poslyš, Arture.
Pojď sem.
Máš šťastnej den.
Trošičku si vezmeš.
-No podívejme. -Podej mi papír.
-Jo, z Artura bude král Artuš. Bude boháč. -Cože?
Jo, děkuju.
Už toho nechte.
-Děkuju. -Vidíš?
Jo.
A lidi říkají, že jsem sobec. Leopold.
Jo, tohle je moje řeč.
Jsi můj hospodskej parťák, ne?
Získal sis mě.
Něco pro tebe mám.
Zasloužíš si dárek, zlato.
Vážně?
Můj manžel to přinesl domů.
A…
… bylo to krásné.
Bože.
Co říkáš? He?
Páni.
Krása.
Jsi jako hvězda.
Pojď sem. Nezdrhej.
A nyní si zahrajeme! Hoplá!
Jasně, jasně.
Můj bratr a obchodní partner dostane nejvíc.
-Celeste bude nadšená. -Pro tebe.
Claudinei… Páni.
Tady bydlí Evenildův bratr.
João.
Otec té holčičky. Jak se jmenuje?
Celeste.
Dáš si salát, broučku?
-Ne, mami. -Určitě?
Pojď ke stolu. Celeste.
Celeste.
Dokresli to tady.
Děkuju ti.
Princezno.
Koukni, co pro tebe mám. Claudinei.
Pojď se podívat.
Táta ti přinesl zářivé hvězdy z noční oblohy.
Co?
Koukni, broučku.
Je to nádhera.
Ukaž.
To je ale krása.
Můžeš rozzářit všechny zámky.
Úplně všechny zámky.
Chytím tvoji ruku.
A rozsvítím ji.
Padají hvězdy.
Co je to?
Hvězdy z nebe.
Krásné? Hele.
Kde jsi to vzal?
Pojď se podívat, Claudinei. Pojď sem.
Dal jsi za to peníze?
Jistě, že ne.
Dal mi to Evenildo.
Aha.
Tohle není nutné.
João.
Chtěla jsem večeřet.
Jsem unavená. Jsem tu celý den.
Myslela jsem, že mi pomůžeš.
Kdyby to mělo cenu, nedal by ti to zadarmo.
Nemusíš to vyhazovat.
João, dej dětem večeři.
Utíkej si umýt ruce.
I ty Claudinei.
Jo, už jdu. Bože můj.
-Pomoz mi trochu. -Protivná…
Bože…
Táta ti přinese další hvězdičky.
Nevšiml jsem si, že si neumyla ruce.
Kurva.
-Co je? -Celeste spolkla cesium.
Musíme ji převézt.
Převézt kam, Eduardo?
Tady je nemůžeme léčit.
Jdem!
Cesium muselo spadnout do odpadu.
Kanalizace vede tudy?
-Zdravím. Jak je? -Fajn.
Dobrý den.
Řekněte mi, prosím, vedou odpady z těhle domů do toho potoka?
Promiňte, to nevím.
To vy jste odvedli Joãa, Catarinu a děti?
Jsou ve vězení?
Ne.
Jsou nemocní.
Jste přítelkyně té rodiny?
Ano, to jsem.
Nechcete šálek kávy?
Ne, děkujeme.
-Pojďte dál. -Bydlí tady s vámi někdo?
Já bydlím se synem, ale ten je teď v práci.
Zrovna jsem uvařila čerstvou kávu.
Je ještě horká.
Určitě nechcete?
Ne, díky.
A co vodu?
-Ne, díky. -Trochu vody.
-Ne…? -Ne, ne.
Beny?
Madam, co je to za zvuk?
Co se děje?
Pojďte!
Pánové, musíme evakuovat všechny tyhle domy.
Musíme uzavřít ulici a celou oblast.
Musíme hned dostat všechny ven z domů.
Rychle!
Pohyb, pohyb, pohyb, pohyb!
AUTOBUSOVÉ NÁDRAŽÍ
JÍZDNÉ CZ$ 3,00
Hele, co to je?
V televizi mluvili o jaderné bombě.
-To je bomba. -Co? Bomba?
-Jaderná bomba. -Ne, ne, ne, ne.
Klid, klid, klid, klid, klid.
Jmenuju se Márcio.
-Jsem fyzik. Musím… -Autobus je kontaminovaný.
Zastavte, je to tu kontaminovaný!
V klidu, klid, klid, klid, uklidněte se. Musíte mě poslouchat.
Naměřil jsem tu určitou dávku radiace, takže všichni musíme na stadion
nechat se změřit.
Všichni tady. Všichni. Hlavně klid.
Otevřete dveře!
Postavte se všichni do řady, prosím. Zůstaňte v klidu. Do řady, prosím.
Jdeme, jdeme, jdeme.
-Pojďte. -Běžte, pane. Pojďte, madam.
Madam, musíme tam vyrazit hned.
Musíme si pospíšit. Ano?
Pozor na auta a autobusy.
Pojďte. Teď můžete jít.
No tak.
-Pojďte, prosím. Musíte tam. -Pojďte, běžte prosím tudy.
Běžte za tou paní.
Musíme vás změřit.
-Ve vedlejším domě byl radioaktivní -Fajn.
Prášek.
-Musíme vás změřit na stadionu. Ano? -Tudy. Běžte.
No tak, rychle, rychle, rychle.
Rychle, všichni si prosím nastupte. Ještě někdo? Rychle, nastupte si.
Jdeme jdeme, rychle.
Ne, ne, ne, ne, ne, ne, ne. Uklidněte se.
Klid! Klid, klid, klid! Klid. Klid. Klid.
Je velmi důležité, abychom vás změřili.
Pro vaše dobro.
Dobře?
Ne, ne, ne. Ne, ne, ne, ne.
Neotvírejte dveře.
To ne. Ne.
Jestli věříte v boha, neotvírejte dveře. Když otevřete, lidé se rozutečou.
Zmizí a nebudou ošetřeni a kontaminují další lidi. Životy těhle lidí a lidí tam
venku jsou ve vašich rukou.
-Ne, ne, pusťte mě. Musím domů. Musím jít -Já nikam nejedu! Pusťte mě ven!
-Domů. -Otevřete dveře.
Tak jo.
Děkuju. Mockrát děkuju.
V klidu. V klidu.
Není se čeho bát.
Radiace zasáhla malou městkou oblast a nepředstavuje pro populaci nebezpečí.
Podnikli jsme rychlé kroky a situace je pod kontrolou.
Víte, co se tam děje, guvernére?
To jsou naše týmy. Odvádí skvělou práci a hledají lidi, kteří mohli
být vystaveni záření.
Není se čeho obávat…
Stůjte. Stůjte. Stůjte! Stůjte! Otevřete dveře! Rychle, rychle, rychle.
-Ber to. Ber to! -Tihle lidi musí dovnitř. Autobus je
kontaminovaný. Musíme je hned změřit. Slyšel jste mě? Je kontaminovaný.
Jo, ale já je nemůžu pustit dovnitř. Já nemůžu nic dělat.
Strážníku, pusťte je dovnitř. Pusťte je dovnitř.
Nemám pravomoc.
-Okamžitě pusťte ty lidi dovnitř. -Patříte k jaderné komisi?
Pohyb, pohyb. Vystupte, prosím.
-Kdo? Já? Já jsem… -Ano, patří k nám. Patří k nám.
Chcete říct, že po Goiâně jezdil radioaktivní autobus?
Tudy, prosím. Tudy, pane.
-No, madam, em, ano, ale podstatné je, -Pokračujte, ano, tak.
Aby každý, kdo za poslední dva dny jel linkou nula nula osm přišel na
městský stadion, aby byl co nejdřív vyšetřen.
Kontaminovaný autobus, který jezdil po Goiâně. Vidíte, jak cestující vystupují
z autobusu.
Prosím, pojďte.
Do řady, prosím.
NÁMOŘNÍ NEMOCNICE
Admirále, mám 10 kritických pacientů, kteří potřebují převoz.
Nemáme vybavení, nemocnice je ve stávce.
Ano, rozumím, ale bohužel taková je reálná situace.
Máme tu šest míst.
Vyberte ty nejzávažnější případy, převezte je sem a náš tým se o
ně postará.
Zavěsil.
Jen šest.
To nejde.
NÁČELNÍK FEDERÁLNÍ POLICIE
To je na zítra.
Náčelníku?
Určitě jste četla, že byl ukraden a otevřen zdroj cesia 137 a městem se šíří
radiace.
Ukradený radioaktivní zdroj?
Jak se to mohlo stát?
Ano. Přesně to chci, abyste jste zjistila.
INSTITUT RADIOETERAPIE GOIÁS
Řekl jsem snad jasně, že autobus budete hledat v garáži. V noci.
Autobus byl vysoce kontaminován. Kdybychom čekali, bylo by to
mnohem horší.
A ještě něco.
Našli jsme další ohniska.
Máme několik kontaminovaných domů.
Musíme ty domy prověřit a evakuovat.
Musíme uzavřít ulice.
Vlastně uzavřít kompletně celé bloky.
Cesium kontaminovalo půdu a odpad jednoho z domů.
Díky větru a dešti se může dostat do potoka tekoucího za domy a
značně zhoršit situaci.
Musíme jednat opravdu velmi rychle. t do potoka tekoucího za domy a