РАДІОАКТИВНА ЗАГРОЗА
ДЕНЬ 6
Евенільду?
-Що таке? -Немає пульсу. Рівна лінія.
-У нього десатурація. -Ларингоскоп 7,5. Швидко!
Заміни мене.
Давай, Евенільду.
Вентиляція.
Один.
Два.
Він не реагує.
Давай, Евенільду. Ну ж бо.
МАРСІУ
ПАУЛА
Марсіу!
Чекатиму надворі рахувати бочки.
Спокійно.
Я тебе не скривджу.
Спокійно.
Марсіу!
Вставай.
Усе добре.
Покажи.
Усе добре, Марсіу.
Дякую.
Ходімо?
Уперед.
Дарлі, дивися.
Докторе Вільяме.
Цю заражену річ безпечно залишати поряд з нами?
Якщо не обійматиметеся, усе буде добре.
-Сюди? -Сюди.
Плейбой замкнув нас на стадіоні і пішов, так?
-Раймунду, будь ласка. -Припини.
Досить. Чого ти доб'єшся, спричиняючи проблеми?
Розплющ очі, Дарлі.
Цей розумник хоче бути героєм. Він тут не дружити з тобою.
ШВИДКА ДОПОМОГА
ВІЙСЬКОВО-МОРСЬКИЙ ШПИТАЛЬ
Лікарю Едуарду?
-Надю? Приємно. -І мені.
Це Жозіаш. Температура 39 ºC, без ліків.
-Це Антонія. Стабільна. -Едуарду!
-Добре. -Приймайте.
-Ходімо. Обережно. -Товаришу Овенчкін.
Радий знайомству.
Едуарду, це моя команда з Росії.
Хіба немає ізольованої зони для прийому заражених пацієнтів?
Ні, це все, що є.
-Будь ласка, заходьте. -Дякую.
ВІЙСЬКОВО-МОРСЬКИЙ ШПИТАЛЬ
Лікарю.
Чому я не бачу Евенільду?
Мій чоловік помер, а ви мені не кажете?
Зупиніться.
Що ви робите?
Вона хоче побачити чоловіка.
Я показую вам Евенільду, щоб ви нічого не вигадували.
Добре.
Вас триматимуть окремо, бо ваша імунна система під загрозою.
Ми про нього добре дбаємо.
Його аналізи стабільні.
-Але він у комі. -Боже.
Едуарду.
Ходімо, бо він збіситься.
-Дякую. -Порядок?
Це Тінінья?
-Це Антонія. Її перевели сюди. -Тініньє?
Тебе теж сюди привезли?
Чому вона на ношах, як Селешта?
Вибачте. Я не розумію.
Як ти?
Жуане, як Селешта?
-Як Селешта? -В порядку.
Жуане, вам треба повернутися в палату.
Едуарду, треба поговорити.
Це Естер, наша фізикиня.
Займається лабораторними аналізами.
-В лабораторії? -Так.
То навіщо піддає себе зараженню тут?
Я тут, бо, побачивши людей, розумію цифри.
Ви здуріли?
Що тут відбувається?
УРЯД КАЖЕ, РАДІОАКТИВНІ ВІДХОДИ НЕ ЗАЛИШАТЬСЯ В ГОЯСІ
КАРТА РЕГІОНІВ ГОЯНІЇ
Звикаєш до нового штабу?
Сезаре.
Радий бачити.
Друже мій.
Як долетів?
Неприємно.
Я прочитав це в літаку.
Так, я бачив.
Він не відступиться.
Я маю подбати, щоб відступився.
Потрібна твоя допомога, Бені.
Ось він.
-Вітаю в Гоянії, Сезаре. -Дякую.
Добрий ранок, панове.
-Як справи, Сезаре? -Роберту.
Доброго ранку, губернаторе. Мені шкода через угоду про сою.
Мені ще більше шкода.
Через угоду про сою,
через рис, який навіть наші не хочуть купувати.
Весь цей страх через вантаж забрудненого паперу,
який Гояс надіслав у Сан-Паулу.
Сподіваюся, тепер ви розумієте, чому я попросив обачності.
То ви читали новини?
Читали.
Роберту, обміркуймо це.
Ці бочки випромінюють радіацію.
Дуже погана ідея — перевозити цей матеріал через країну.
Кілометром більше, кілометром менше… Яка різниця?
А якщо одна з бочок трісне дорогою
і поширить цезій іншими штатами?
Це буде не моя відповідальність.
І як ти плануєш переконати інший штат прийняти відходи?
Хіба ви не федеральна агенція?
-Так. -Ось і чудово.
Оренштайн запропонує варіанти за межами Гоясу.
А ти, Сезаре,
скористаєшся своїм впливом,
щоб переконати кого буде треба.
Ви допомагаєте мені, я — вам.
Дозвольте нагадати вам, панове,
що ви несете головну відповідальність
за цезієве обладнання, покинуте в центрі Гоянії.
Чекатиму на ваші пропозиції. Гарного дня.
Хіба ти не казала, що засмучена випадінням волосся?
Привіт.
Якщо його зрізати, воно ростиме міцнішим.
Ні.
Привіт, принцесо.
Ти Селешта?
Я Естер. Рада знайомству.
Ви лікарка?
Ні.
-А схожа на лікарку? -Так.
Я не лікарка.
Пам'ятаєш ті баночки, які ти весь час наповнюєш сечею?
-Так. -Вони потрапляють до мене.
Фу! Гидота.
Так, гидота.
У тебе гарне волосся.
Прекрасне.
А ти знаєш, що зараз дуже модне коротке волосся?
Чула про принцесу Уельську?
У неї коротке волосся. Дуже коротке.
Ґлорія Марія, доню.
Ти ж її любиш?
Вона розкішна.
А ще вона дуже розумна, так?
Як і я.
-Так! -Так.
Може, ми трохи підстрижемо твій чубчик?
Подивишся у дзеркало, і якщо тобі сподобається,
зможемо зрізати решту.
Лише трошки спереду, щоб побачити.
Гаразд.
Лікарю, я завжди приймаю три штуки.
Прийміть одну. Однієї досить.
-Що тут? -Усе буде добре.
Добрий день.
Беріть. Тепер пийте.
-Усе гаразд? -Я п'ю по три такі.
Правильно.
-Жартуєш? -Ні.
Мало того, що ви піддаєте батька радіації дочки,
ви даєте пацієнтам абсурдну дозу «берлінської лазурі».
Я подібного ще не бачив.
Навіть у медичній літературі.
Рекомендовані дози не спрацювали через довгий період опромінення.
А хто оцінює можливі побічні ефекти?
Я.
Щоденно.
Аналізи показують, що стан пацієнтів покращується.
Я буду в ІРЗД.
Едуарду, ти справді хочеш так ризикувати?
Вони мої пацієнти.
-Так? -Едуарду?
Жуана?
Так.
Ти чув про Хосе Каррераса?
З «Трьох тенорів»?
Він лікує лейкемію експериментальним препаратом,
за якими я слідкую для моїх гематологічних пацієнтів.
Лікування підвищує імунітет пацієнтів
стимуляцією виробництва лейкоцитів.
Я про таке не чув.
Побічні ефекти?
З лейкемією поки жодних.
Коли це почалося?
Минулого року в США.
Його схвалило FDA?
Я надішлю факсом дослідження, яке читала.
Річарда Лондона.
Гадаю, ризиковано…
Ми прочитаємо дослідження, Жуано. Дякую.
Скажи, що думаєш, Едуарду.
Це може допомогти пацієнтам шпиталю, особливо Селешті.
Гаразд.
Дякую, Жуано.
Вона сказала, Річард Лондон?
Так. Він автор лікування лейкемії.
-Ти його знаєш? -Так, знаю.
Він шарлатан.
Але я не кажу, що про нього думаю, бо здається, ви мене не слухаєте.
Чи слухаєте?
Річ не в цьому, так?
Я викликав спеціаліста з Чорнобилю не для того, щоб його ігнорували.
Едуарду теж спеціаліст. Він не рахується, бо бразилець?
У Чорнобилі зараження відбулося за кілька хвилин.
Тут люди днями опромінювалися цезієм.
Це все змінює, розумієш?
Гаразд.
Добре, можете давати більші дози «берлінської лазурі».
Але, Естер, будь ласка,
ви з Едуарду й Лоурейру
маєте завжди з ним радитися, і дуже ретельно.
Він привіз допомагати цілу команду лікарів.
Ми не можемо це втратити. Ти розумієш?
Гаразд.
Згодна. Ідеально.
Дякую.
ЛІКАРНЯ ГОЯНІЇ
Вибач.
Боляче.
Добридень.
Пане, ви знаєте, як там моя сестра?
Ні, вибач. Я нічого не знаю.
-А можете відправити мене в Ріо? -Клаудінею, ми вже про це говорили.
Марсіу, ти знаєш, куди відправили Катаріну?
Маму Клаудінея та Селешти.
Ні, я займаюся дезактивацією. Про жертв нічого не знаю.
ЦЕНТР ТИМЧАСОВОГО РОЗМІЩЕННЯ
ЗАСЕЛЕННЯ: 19:00 ОБОВ'ЯЗКОВЕ ВИСЕЛЕННЯ: 09:00
Ось ваше ліжко.
Я щойно поміняла постіль.
Ми тут будемо, доки нам не повернуть доми?
Ви мама дівчинки, так?
Їй стає краще?
Я не знаю.
Чую про неї лише по телевізору.
До неї навіть маму не пускають?
Лише якщо знайду гроші на квиток до Ріо.
Мене навіть до сина в Гоянії не пускають, не кажучи, щоб відвезти туди.
Дивіться. Тут чистий рушник.
Я можу допомогти вам знайти роботу.
Якщо захочете.
-Отже, докторе, ось ці місця. -Ні, чекайте.
Безпечні лише ці дві зони?
«Лише»?
Про скільки бочок ідеться?
Близько 2 500.
І щонайменше 1 200 ящиків.
Це надто багато.
Я гадав, ви шукали для відходів місця за межами Гоясу.
Зараз мене цікавлять лише місця в Гоясі, про які я вас питав.
Я заплутався, пане.
Сам губернатор розповів пресі, що відходи тут не залишаться.
Він вже дозволив вам цю оцінку?
Я лише прошу інформацію для дослідницьких цілей, друже.
Це дослідження. Не більше.
Ви не будете проти, якщо я швиденько подзвоню в офіс губернатора?
Даруйте.
Фернандесе.
Гаразд. Цей звіт —
це дослідження, де нам зберігати цезій.
Правильно.
Через недбалість власників клініки може померти багато людей.
І ще багато можуть померти через наші неправильні рішення.
Через нас, відповідальних за ці рішення.
Я не можу дозволити собі помилок у цьому звіті, Фернандесе.
І мені потрібна ваша допомога.
Будь ласка.
Гаразд.
Він не може зробити перерву?
Марсіу, на сьогодні досить велосипеда.
Ти достатньо спітнів.
Я дивилася твої аналізи. У тебе невелика анемія.
І низька кількість лімфоцитів.
Вона незначна, але враховуючи твою взаємодію,
ми лікуватимемо це як можливе зараження.
Лікарко, скільки я тут пробуду?
Невідомо.
Для нас це все теж нове.
Але ми за тобою спостерігатимемо.
Залишу вас поговорити.
Дякую, лікарко.
Я не наважився сказати Б'янці, що я…
що я, можливо, заражений.
Голова зараз вибухне.
Не можу мислити тверезо.
Тобі боляче?
Боляче…
І я боюся…
розповісти їй і почати сваритися.
Я боюся повертатися.
Боюся не повернутися.
Втратити її. Я…
Це отруює мозок, так?
Попри ці жахливі обставини…
Гадаю, я мало коли у своїй кар'єрі почувався таким потрібним, як зараз.
І за іронією долі…
Я мало коли почувався таким безсилим.
Я вас розумію.
Але в нас завжди є вибір, Марсіу.
Завжди.
Гаразд.
Я за тебе молитимуся.
Але розкажи Б'янці.
Алло?
Привіт, кохана.
Як ти?
Виснажена.
Втомилася бути сама.
І я проходжу купу аналізів, відколи лікарка сказала, що в мене анемія.
Анемія?
Що тобі сказали робити?
Приймати добавки і уникати стресу й тривоги.
У тебе все гаразд?
Я кілька хвилин тому дзвонила татові. Він сказав, тебе ще немає.
Де ти?
Я приїхав у готель.
Навіщо?
Ти заражений?
Ні. Ні, люба.
Це про всяк випадок.
Точно? Мені це не подобається.
Ти кажеш мені правду
чи намагаєшся заспокоїти?
Кохана.
Якщо чесно, я не в нормі.
Неможливо бути в нормі, так сумуючи за тобою.
Відпочинь, добре? Аналізи нікуди не подінуться.
На жаль. Дійсно не подінуться.
На жаль.
Я тебе кохаю.
Я тебе сильніше.
Як і твій син.
ДЕНЬ 15
Пане Жозе Міґелю…
Ґерро.
Ви зняли всі двері, черепицю,
металеві решітки та дерев'яні вироби з клініки ваших колишніх партнерів,
але залишили цезієве обладнання.
Я зняв двері, але вони не дали мені їх забрати.
Ви бачили мізерну суму, яку мені дали за мою частку клініки.
Я вклав гроші в її будівництво. Мав на це право.
Ви не думали, що ніхто не зайде в будівлю з дверима,
вікнами й дахом?
Я не знав, що обладнання досі там.
Мої колишні партнери хотіли його позбутися.
Я впевнений, його залишили навмисно.
Щоб позбутися проблеми, не витрачаючи гроші.
Коли я отримаю решту дослідження, яке я просив?
Губернаторе, я надав вам повний звіт.
А запропоновані місця збереження в інших штатах?
Ми плануємо переглянути це дослідження.
Сезаре, у моєму звіті є дані про землю і бочки.
Усе, що необхідно для правильних дій.
Якщо губернатор наполягає на вивезенні, може провести своє дослідження.
Бені.
Панове, виступати проти мене — жахлива ідея.
Я розберуся.
Заспокойся.
Катаріно?
Так?
ГАРЯЧА ЗОНА
ОБЕРЕЖНО ЗАРАЖЕНА ЗОНА
Катаріно, прошу, відійдіть.
Лише секунду.
Привіт, мамо.
-Привіт, мамо. -Привіт, любий!
Сонечко.
-Я скучив. -Як ти, синку?
-Усе добре, мамо. -Так?
Клаудінею, подивися матері в очі.
Про тебе тут добре піклуються?
Так, мамо.
-Тобі стає краще? -Так.
Чесно?
Чесно.
А що Дарлі й Раймунду?
-Вони теж добре. -Так?
Це чудово.
Мою сестру забрали.
А мене з нею не пустили. Тільки тата.
Слава Богу, синку.
Якби ти поїхав до Ріо,
я б без вас усіх трьох не змогла.
Ти тут, бо одужуєш, Клаудінею.
Не хвилюйся, синку.
Мама вже купила квиток до Ріо, щоб навідати Селешту.
Як добре!
Справді?
Я поїду до неї.
Мамо, візьмеш їй те печиво, яке вона любить?
Звісно, сонечко.
Я й тобі його принесу. Їстимеш?
-Так. -Обіцяєш?
Обіцяю.
Мій хлопчику.
Клаудінею, нам треба йти, гаразд?
Бувай, мамо.
Мама тебе дуже любить.
Не забувай цього.
І я тебе.
Слухайся лікарку.
Добре.
-Ходімо? -Так.
Я люблю тебе, Клаудінею.
І я тебе.
Бувай, любий.
Я стану королевою,
лікаркою…
Ви подивіться.
…і я літатиму на літаку.
Чудовий план.
Але для всього цього ти маєш бути сильною, так?
Може, з'їмо той суп?
-Ні. -Трошечки.
-Спробуй, щоб набратися сил.
-Гаразд. -Добре?
Давай.
Якщо занадто гарячий, подуй.
Ось так.
Трошки м'яса.
Ви прокинулися.
Доброго ранку.
Доброго дня.
Лікарю, чого ви такий переляканий? Привид побачили?
Мені гайки, так?
Ні, вам не гайки.
Але ви понад тиждень провели в комі.
-Дідько. -Еге.
Як почуваєтеся?
У роті пересохло. Горло болить.
Є новини про мою дружину?
-Вона тут. -Антонія?
Тепер вона поруч.
Якщо вона тут, усе погано, так?
Кажіть правду. Як вона?
Вона буде рада, що ви прокинулися.
Я хочу її побачити.
Терміновість.
З Антонією, так?
Це Антонія?
Так? Це Антонія?
-Спокійно. -Це Тінінья?
-Що з моєю Антонією? -Спокійно. Розслабтеся.
-Почалося щойно? -Так, лікарю.
Гаразд.
Несіть пакет. Потрібно переливання.
-Добре. -Пані Антоніє, ви мене чуєте?
Погляньте на мене.
Подивіться в боки. Вгору.
Крапельницю.
Ось, лікарю.
Залиштеся тут для переливання.
Я поговорю з Овенчкіним.
Я зараз повернуся.
Гадаю, треба запропонувати експериментальне лікування.
Ні, у нас є протоколи й аналізи.
Знаю, але ми маємо…
Це не Москва. Ми маємо адаптуватися.
Ми?
Це ваш ризик.
І вони ваші пацієнти.
Самої «берлінської лазурі» замало, щоб вивести цезій з тіл.
Треба посилити імунну систему, яка сильно постраждала від радіації.
Дослідження, яке пропонує лікарка Жуана, має на меті саме це.
Я розумію.
Але Овенчкін ясно висловився.
Це надто ризиковано. Не можна.
Сезаре, ти прилетів з Гоянії в Ріо-де-Жанейро просто повідомити це?
Ти ведешся на це божевілля?
Ресурси, які ми маємо, не справляються.
Щось він не впевнений.
Звернімося до автора дослідження, поговорімо з ним.
У нього не найкраща репутація.
-За словами Овенчкіна? -Облиш.
Може, попросиш комісію від Міністерства охорони здоров'я?
Запросимо інших лікарів, послухаємо думки, обговоримо.
Естер, повторю, що сказав наш зовнішній консультант.
Ніщо не змінює факту, що ризиковано лікувати тим,
що мало дослідили.
Ти дозволив нам змінити параметри «берлінської лазурі»
попри заперечення консультанта. А зараз що?
Ми застосували твої параметри, і ситуація не змінилася.
Вона така сама.
Вибач.
Вибач, я…
Я знаю, що люди досі живі завдяки змінам, які ви зробили, але…
щодо альтернативного лікування, я згоден з Овенчкіним.
Це надто ризиковано.
Я втомилася доводити кожну свою ідею.
Тобі простіше довіряти думці того, кого ти справді поважаєш.
Я подаю у відставку.
Естер.
ДЕНЬ 20
Чому з клініки вивезли все, крім цезієвого обладнання?
«Санта-Каса» не дозволили нам забрати обладнання.
Відколи нас виселили, нас не пускали всередину.
Бо ви і ваші партнери порушили угоду з ними.
Це історія, яку вони вам розповіли,
щоб вигнати нас і продати землю за набагато вищою ціною.
Ми ніколи не припиняли безкоштовного променевого лікування
усіх пацієнтів «Санта-Каси». Ніколи.
Ви повідомили про покинуте обладнання до Національної комісії ядерної енергії?
Відколи клініка відкрилася, комісія туди жодного разу не зайшла.
Вони нічого не перевіряли.
Пане Інасіу, так чи ні?
Ви повідомили комісію?
Авжеж.
Можете довести?
-Катаріно? -Так, пане.
-Ти забирала газету? -Так, пане. Принести?
Ні, нічого. Візьму пізніше.
Бізнес уже відчуває…
Пане Вале, якщо ваші друзі шукають прибиральницю,
я візьму ще роботу. Буду вдячна за рекомендацію.
Добре.
-…залишаються в лікарні. -Це про дівчинку.
…також у військово-морському шпиталі.
Мені яке діло? Ще одна, хто розносить цю халепу.
Згідно з джерелами з військово-морського шпиталю,
попри те, що в чотирьох пацієнтів спостерігається невелике покращення,
шестеро досі в критичному стані.
Серед них маленька дівчинка Селешта, якій лише шість років.
У неї надзвичайно високий рівень зараження
через проковтування порошку цезію-137.
Лікарі вважають, що вона і інші пацієнти можуть одужати.
Два, три, чотири. Почали!
-Алло? -Алло, Естер?
Це Сезар. Як справи?
Привіт, Сезаре.
Отже…
Естер, я дістав нам комісію з Міністерства охорони здоров'я.
Естер, повертайся в ІРЗД.
Ти тут потрібна.
Знаю, що потрібна.
Сприйму це за «так».
Комісія засідатиме у Військово-морському шпиталі.
Жуана їде в Ріо допомагати.
Овенчкін також приєднається.
І він точно виступатиме проти лікування перед колегією.
Це все, що я зміг зробити.
Сезаре, ти вчинив правильно. От побачиш.
Дякую, Естер.
Дякую. Бувай.
Губернатор вас прийме.
Бочки з відходами забирають у докторки Паули
і везуть до Серра-ду-Кашимбу.
Далеко від населення, як ви й хотіли.
«Далеко від населення»?
Губернаторе, ви скаржитеся про упередження щодо Гоясу,
а до Пари ставитеся так, наче це нічия земля?
Роберту, ти узгодив це з президентом?
А хто, по-твоєму, потягнув за ниточки?
Перевозити радіоактивні відходи за понад 1 000 км,
щоб утилізувати в штаті, багатому запасів підземних вод.
Не хвилюйся, Бені.
Якщо щось станеться, він просто звинуватить комісію.
Ми ж для цього тут працюємо день і ніч.
-Цапи-відбувайли безрозсудних політиків. -Пауло, прошу.
Безрозсудно накопичувати відходи в місті.
Вам доведеться прискорити роботу, докторко.
Завтра прибудуть ще бочки.
Я вже повідомив пресу,
що робота з дезактивації залишиться повністю у ваших руках.
Дуже дякую.
-Ходімо. -Сезаре?
Ходімо, Бені.
Грушеве варення, грушеве морозиво… Ти розумієш, наскільки це серйозно?
Зараз не сезон груш. Їх не знайдеш у жодному супермаркеті.
Обіцяю дістати тобі груш, щойно повернуся.
-Добре. -Так, люба?
Я чекатиму. Я не забуду.
Слухай, я бачила, що губернатор відправляє відходи до Серра-ду-Кашимбу.
-Тобто все майже скінчилося? -Що робить?
Він вам не сказав?
Б'янко, я маю тобі дещо сказати, але щоб ти не хвилювалася, добре?
Марсіу, заради бога, не лякай мене.
Я в лікарні. Я був заражений, але зі мною все гаразд.
Чесне слово.
Як ти почуваєшся?
Що каже лікарка? Коли тобі стане краще?
Не знаю. Вона сказала побути ще трохи
для якихось аналізів, але хай там як…
Обіцяю, Бі. Я більше не піддаватимуся забрудненню.
Ти мала рацію.
Я не міг оцінити ризики, на які я ішов,
але мені треба…
Ні, я…
Я хочу завершити розпочату справу.
Я серед найкращих у своїй галузі, Бі.
Я роблю внесок тим, для чого навчався.
Я допомагаю людям, які втратили все. Ти розумієш?
Марсіу.
Я поруч.
Я тебе підтримую.
Але припини мені брехати.
Збрешеш мені знову — порву тебе на шматки.
Ти мене почув?
Добре, люба. Я тебе кохаю.
Дуже кохаю.
Пробач за це все і…
Я тебе дуже кохаю, правда.
А я тебе сильніше.
Шлю поцілунок. Вам обом.
Ти не герой, розумнику.
-Заспокойся. -Не заспокоюся.
Я не забув, як ти до нас ставився.
Ця штука губить мене і мою сім'ю.
Дивись.
Це лайно спричинили ти і твої люди.
Зітри посмішку з обличчя.
Ти не герой.
Один квиток до Ріо-де-Жанейро, будь ласка.
ДЕНЬ 22
ВІДПРАВЛЕННЯ
ГОЯНІЯ — РІО-ДЕ-ЖАНЕЙРО
Тінінья.
Гей!
Припини!
Погано!
-Кімната. -Евенільду, ні!
Не можна. Не заходьте туди, будь ласка.
Це Тінінья. Я хочу поговорити з дружиною. Що таке?
-Знаю, але туди не можна. -Можна поговорити?
Якщо зайдете, зашкодите і своїй дружині, і собі.
-Ходімо до вашої палати, прошу. -Будь ласка!
Евенільду! Будь ласка.
Ходімо, будь ласка. Вам треба відпочивати.
Вона ж он там. Я просто поговорю.
-Надю! -Пізніше.
-Так? -Селешта мені не відповідає.
-Боже. -Що відбувається?
-Що? -Що таке?
Лікарю, моя дочка.
-Що сталося, Надю? -Сорок, лікарю.
Діпірон і ванко.
-Що сталося? -Ви маєте зачекати ззовні.
Ми подбаємо про вашу доньку, але треба, щоб ви були ззовні.
-Ми про неї подбаємо. -Це моя донька.
Нам ніхто нічого не казав.
Мені потрібна довідка про незараження цезієм.
Пробачте, пане. Що вам потрібно?
Сертифікат, що ви не заражені. Без нього в Мінас не можна.
Нам не казали, що він потрібен.
Я нічого не можу вдіяти.
-Мене тричі перевіряли на стадіоні. -Вибачте.
-Документів не давали. -Сертифікат про незараження.
Пане, я не заражена!
Припини, Еду.
Ти мене нервуєш.
Ми захищатимемо лікування з невідомими побічними ефектами.
Для цього не час. Ти ніколи не сумнівався за свою кар'єру?
У нас щодня невизначеність.
Усе просто.
Якщо не використаємо лікування і пацієнт помре, винна буде радіація.
Якщо використаємо це лікування, і той самий пацієнт помре,
причина смерті не матиме значення. Звинуватять лікування.
Ти хвилюєшся за свою репутацію?
Едуарду, нас звинуватять хоч так, хоч так.
У будь-якому разі.
Перепрошую.
Ви готові?
Де той лікар, який виступав по ТБ і закликав колег бути сміливими?
Для дівчини розмірів Селешти
будь-яка доза вище двох греїв означатиме ризик для життя.
Селешта поглинула шість греїв.
Навіть з «берлінською лазур'ю», яка виводить цезій,
навіть з тими дозами, які ми їй даємо,
цього недостатньо.
Ми не дамо їй шансу вижити.
У неї вже розвинувся стоматит,
діарея, кишкові кровотечі, адинамія, летаргія та важка панцитопенія.
Якщо ми не відновимо її імунну систему, вона не протримається й місяця.
Експериментальне лікування КСФ —
це новаторство, як і ліки від СНІДу, які ми розробляємо.
КСФ має позитивний ефект.
Це білок, який був придушений радіацією в наших пацієнтах.
Наше тіло виробляє його для підтримки імунної системи.
Лікарю Едуарду, ви згодні з колегами?
Добре. Лікар Едуарду, як і я,
мав прямий контакт з радіацією
поза будь-якою теорією, яку можна уявити.
Ми бачили пацієнтів, які були опромінені
неймовірною дозою цезію, і зараз мова про них.
Колеги, ми маємо справу з наукою,
а наука, на жаль, має свої межі.
Але ми не наражатимемо
наших пацієнтів на невідомі побічні ефекти цього препарату.
Це безвідповідально.
Це жорстоко.
Жорстоко бачити, як пацієнти помирають,
не випробувавши всі можливі варіанти.
Колега згадав про Чорнобиль.
ЗМІ проводять таку саму паралель.
Але це не Чорнобиль.
Ми маємо справу не з аварією на АЕС.
Немає медичних прецедентів для людини, яка десять днів тримала джерело цезію
у своїй вітальні.
Ми їх створюємо.
Так.
Ми лікували багатьох пацієнтів у Чорнобилі.
І бачили дуже багато смертей.
Якби єдиний шанс на виживання, хай який мізерний,
запропонували жертвам будь-якої з трагедій,
хіба б вони його не обрали замість повільної, болісної смерті?
ДЕНЬ 25
-Прошу. -Добре.
ВІЙСЬКОВО-МОРСЬКИЙ ШПИТАЛЬ
КСФ, лікарю.
Сподіваюся, він спрацює.
ЦЕ ХУДОЖНІЙ ТВІР. ВІН НЕ ПРЕТЕНДУЄ НА ІСТОРИЧНУ ТОЧНІСТЬ.
Переклад субтитрів: Ольга Галайда НА ІСТОРИЧНУ ТОЧНІСТЬ.