URGENȚĂ RADIOACTIVĂ
Suntem aici ca să vorbim despre accidentul radiologic din Goiânia.
Când am auzit vestea, ne-am întâlnit pentru a discuta.
Nu ne-a plăcut deloc,
deoarece deșeurile ar fi fost trimise în ținutul nostru.
Nouăzeci de indigeni kayapó au protestat la Brasilia contra deciziei
privind depozitarea de deșeuri nucleare în Serra do Cachimbo.
Unele lucruri din natură nu trebuie deranjate.
Altfel, se întorc împotriva ta, se revoltă și provoacă distrugere.
Sunt din sudul statului Pará.
Se tem că deșeurile radioactive pot pune în pericol 1.500 de indigeni.
Au dreptate.
Butoaiele vor fi mutate de săptămâna viitoare.
Va trebui să mă ajutați cu transportul la Serra do Cachimbo.
- Dar, Roberto… - Scuză-mă!
Da?
Nu. N-am nimic de discutat cu guvernatorul din Pará.
Bine. Dă-mi-l la telefon!
Alo?
În niciun caz! Deșeurile nu rămân aici! O să vorbesc cu președintele.
Azi începem noul tratament. Ce bine, nu?
Am auzit la știri ceva frumos despre dv.
Au spus că…
dacă nu erați dv.,
s-ar fi contaminat mult mai multă lume.
Și e adevărat, doamnă Antônia.
Sunteți o adevărată eroină, știți asta?
Draga mea!
Tati vrea să-ți arate ceva.
Doamnele doctor ți-au vorbit despre prințese.
Eu…
Voiam să-ți spun povestea unei regine
care s-a tuns foarte scurt.
Așa ca tine, iubito.
Și regina asta drăguță
are cea mai frumoasă voce din lume.
De-ai ști tu cum plâng
Și cum mă rog
Tati te iubește foarte mult, să știi.
Te iubesc mult, draga mea.
Scumpa mea, mă auzi? Iubito!
Antônia? Nu!
Celeste…
- Ce e? - A intrat în stop!
Încep compresiile. Adu balonul! Repede!
Să ne ajute cineva!
Iubita mea!
Doamne! Scumpo…
Ajutați-mă! Doamne!
Du-te la Celeste!
AFARĂ CU CESIUL AFARĂ CU CNEN
Doamnă Catarina!
Doamnă Catarina, vă rog!
Lasă-l jos!
Hai!
Deși CNEN și autoritățile din Goiás au garantat
că trupurile Antôniei Quadrado și al lui Celeste dos Passos Quadrado
nu prezintă niciun risc pentru populație,
azi-dimineață au fost proteste la Cimitirul Parque
în timpul înmormântării primelor victime răpuse de cesiu-137.
Am zis că nu le vrem aici!
- Aici nu le îngropați! - Respectați-ne morții!
- Afară! - Nu contaminați pământul!
- Afară! - Nu aici! Aici nu le îngropați!
Afară! Nu aici!
- Ce naiba? Stați! - Opriți-vă!
Nu înaintați!
Lăsați-vă jos! Aruncă cu pietre!
E fata mea!
Stați!
- Înapoi! - Vrem să fim respectați!
- Respectați-ne! - Opriți-vă!
Afară!
- Afară! - Afară!
Josias Machado Gomes.
Cauza decesului: colaps pulmonar, pe 28 octombrie, la ora 14:00.
Valêncio Freitas Soares.
Cauza decesului: edem pulmonar acut, pe 27 octombrie, la ora 19:45.
Expiră!
Cum te simți azi?
E greu, doctore.
Viața nu mai are sens. Ce să-i faci?
Cum e João?
Oare aș putea
să vorbesc cu el?
O să discut problema cu dr. Eduardo.
Doctore…
ultima oară când am vrut s-o văd pe Tininha,
nu m-ați lăsat, iar acum ea…
Să văd ce pot face.
Mă scuzi…
Inspiră adânc!
Amețești?
Probleme cu respirația?
Dureri în piept?
João?
E totuna, doctore.
Poți să te întinzi.
Respiră! Ușor!
Ascultă, Carlos!
Medicamentul ăsta nou îți va îmbunătăți sistemul imunitar.
Dar nimic din ce am încercat nu ți-a vindecat brațul.
- Se îndreaptă spre necroză. - Vorbește pe limba mea, doctore!
E posibil să trebuiască amputat. Asta îți poate salva viața.
Deci…
Carlos are hipotermie.
João, edem pulmonar.
Imediat după ce am început să le dăm CSF.
Coincidență?
Tratamentul e un risc. Josias și Valêncio au murit, în ciuda injecțiilor.
Stai!
După patru zile de injecții.
Și au murit din cauza Klebsiellei rezistente
pe care o contractaseră înainte să începem tratamentul experimental.
- Lúcio, Nina și Evenildo au progresat. - Nu e progres.
Oricum, nu ne permitem să greșim.
Dacă oprim CSF-ul, și Carlos se agravează, infecția de la braț l-ar putea ucide.
Dar poate muri și dacă vom continua, iar febra e de la tratament.
Da.
SPITALUL GENERAL GOIÂNIA
Salut, puștiule!
Ești bine? Vrei să vorbești cu unchiul?
- Raimundo a zis că João e mai rău. - João?
- Acum îi spui pe nume lui taică-tău? - Lasă-mă în pace!
Băiatul n-o să te respecte dacă te pleci în fața oricărui doctor.
- E supărat pe toată lumea. - Tu nu ești?
Claudinei e deștept, Darlei.
E supărat pe João, pentru că…
dacă pățește și el ceva, pe urmă doare mai puțin.
Unii trăiesc singuri ca să evite durerea de a pierde pe cineva.
Márcio! Fiule!
Dragul meu!
Doamne! Ești sigur că poți merge acasă?
- Sunt bine. M-au externat. - Dar…
Mă duci la Secretariatul pentru Sănătate?
Dar, Márcio…
Te duci la muncă așa, bolnav?
Urcă!
Ți-ai pierdut mințile?
Ascultă!
- Hai acasă… - La Sănătate!
- Nu! - Trebuie să-ți explic de fiecare dată?
Fără reglementări pentru deșeurile nucleare,
cei din Goiás pică de fraieri?
- Butoaiele pleacă din statul meu. - Oamenii sunt speriați.
E o situație de urgență care necesită acțiuni rapide.
Construirea unui depozit în Abadia de Goiás e cea mai bună…
Acum îmi ții lecții de administrație publică?
Mi-am luat public angajamentul de a scoate butoaiele din Goiás.
Nu rămân aici decât cu forța.
Atunci, o să vă forțăm.
- Poftim? - Cum așa, Beny?
Ați zis că nu există încă reglementări.
Dacă ordinul de a ține deșeurile în Goiás vine de sus,
spuneți că n-ați avut de ales!
Da. Poți vorbi cu președintele, Roberto.
- CNEN are relații în Congres, nu? - Da.
- Te descurci acolo? - Sigur. Pot începe imediat.
Ei bine, cu președintele și Congresul de partea noastră,
nu trebuie să așteptăm să se adopte legea pentru a construi depozitul.
Dar o să zicem că e provizoriu, pentru a evita scandalul.
Voiam să te văd.
Să stăm de vorbă.
Vreau să-ți citesc ceva ce am scris.
Pot?
În fine…
„Iubirea mea trăiește în tăcere acum.
Mi-au zis că ea a devenit o amintire.
O stea pe cer.
O eroină.
Îmi doream doar să trăiască.”
Îmi doream cu adevărat
ca Tininha și Celeste
să cânte și să danseze la noi în curte, dar nu e așa, nu?
Nu.
Ce voiam să scriu și n-am putut, după toată tragedia asta,
e că nu trece zi să nu mă gândesc…
că, dacă n-aș fi cumpărat
afurisita aia de marmită…
marmita aia blestemată…
toate astea nu s-ar fi întâmplat.
Frate, ce nenorocire!
Nu-i așa?
Mare nenorocire am făcut, João! La naiba!
Eu…
Știu bine
că nu-mi datorezi iertare, dar…
Știi ceva, frate?
O să-ți oricum să mă ierți.
Îmi pare rău, João. Nespus de rău.
Dar nu cred că ar trebui să te lași așa.
Să te dai bătut.
Să renunți.
Trebuie să te faci bine, João. Frate…
Trebuie să lupți, ce mama mă-sii!
Eu…
Nu știu dacă pot suporta să te pierd și pe tine.
Nu pot îndura.
Îmi pare rău, frate. Iartă-mă!
- César! - Ce faci?
Bine.
Doamna Alzira.
- Îmi pare bine. - Și mie.
Beny,
am adus-o pe Alzira ca să ne ofere consiliere.
Da?
Procuratura te-a acuzat
de ucidere din culpă.
Ucidere?
Dar au cerut o audiere, ca să depui mărturie.
Ceea ce e bine și rar,
fiindcă o să te poți apăra.
Și o să fim alături de tine tot timpul.
- Scuze, credeam… - Te-au externat?
- N-ar trebui să te odihnești? - Sunt bine. Revin mai târziu.
Nu, intră, Márcio! Intră!
Márcio, el e dr. César, președintele CNEN.
Încântat!
Márcio, când se reia activitatea,
poți să te ocupi tu de pregătirea depozitului pentru butoaie?
Sigur.
Și secretarul pentru sănătate a fost acuzat. Vom folosi asta.
Un decret din 1978 spune că organismul responsabil
de supravegherea surselor ionizante din Goiás
e Secretariatul pentru Sănătate.
Da, se poate.
Dar și eu eram responsabil de inspectarea clinicii.
Și n-o să mă eschivez, César.
Da, Beny, dar discursul ăsta compromite CNEN-ul.
Și, dacă CNEN-ul își pierde credibilitatea acum,
va fi imposibil să construim depozitul în Goiás.
Nu, stai!
Nici măcar nu știm ce părere au Congresul și președintele.
Ba știm, Beny.
Știm.
Bine.
Bună dimineața, cetățeni din Goiás!
Congresul Național a aprobat, iar președintele tocmai a promulgat o lege
care stabilește că fiecare stat brazilian e responsabil pentru depozitarea
propriilor deșeuri radioactive.
Doresc să subliniez faptul că, deși este o decizie strict federală,
îmi reafirm angajamentul
de a înlătura deșeurile radioactive din centrul orașului Goiânia.
După cercetări ample, autoritățile din Goiás împreună cu CNEN
au identificat un loc ideal, provizoriu,
pentru depozitarea deșeurilor radioactive: un teren din Abadia de Goiás.
ATENȚIE! ZONĂ RADIOACTIVĂ
Vom da un exemplu privind modul de gestionare a unei urgențe radiologice,
nu doar Braziliei, ci întregii lumi.
Vă mulțumesc tuturor!
DIRECȚIA DE SĂNĂTATE PUBLICĂ
ZIUA A 45-A
Dle Orenstein!
Nu vrem cesiu aici!
Nu pot să cred!
Nu vrem cesiu aici!
Prietene, camionul trebuie să treacă.
Nu trece nimeni, nu doar camionul radioactiv.
- Dar camionul ăsta nu e radioactiv. - Nu contează.
Nu veniți aici să ne lăsați bomba și să dispăreți.
- Dar e perfect sigur. - Da? Atunci, luați-l acasă!
Bună dimineața!
- Cum vă numiți? - Dorimar.
'Neața! Sunt secretarul pentru sănătate. Puteți elibera drumul, ca să trecem?
- Nu! Nu vrem radiații! - Afară cu cesiul!
- Afară! - Nu vrem cesiu!
- Oameni buni, îi lăsăm să treacă? - Nu!
- Nu vrem cesiu! - Afară cu el!
Afară cu cesiul!
Dle Dorimar, stați liniștit! Nu e niciun pericol.
Eu și guvernatorul ne dăm cuvântul. Nu e pericol. Vă rog!
Afară cu cesiul!
Atunci, spuneți-i guvernatorului să vină să stăm de vorbă!
Afară cu cesiul!
JANDARMERIA
DIRECȚIA DE SĂNĂTATE PUBLICĂ
Fiasco oficial.
Sursa de cesiu care a declanșat criza atomică din Goiás
a revenit în clădirea Direcției de Sănătate Publică
după ce protestatarii au blocat intrarea acesteia în depozitul temporar situat…
Minunat! Să vedem când ne mai reluăm munca.
Mulțumesc, Eneida!
Fiule, nu te înțeleg.
Preferi să te îmbolnăvești și să stai departe de soție, frustrat,
în loc să predai?
- Cale de mijloc nu există? - Viața nu e așa.
Tată, sunt adult. Știu cum e viața.
Iartă-mă! Uneori sunt cam dur, dar e pentru binele tău.
Știu. Știu, tată, dar…
Ascultă,
nu detest ideea de a preda, dar nici nu mă încântă, da?
Nu asta mi-am dorit să fac în viață.
Dar ce fac acum îmi face inima să bată mai tare.
Când lucrez pe teren, simt că mi-am găsit locul în lume, înțelegi?
Sunt îngrijorat, fiule.
- O să fie mereu așa de periculos? - Nu, tată. Sper că nu.
Și sper să nu fie nici așa de frustrant.
Dacă reușesc să prind un post la stat.
Fiule, sunt al naibii de mândru de tine.
Bine că semeni cu maică-ta!
Curajos.
Și încăpățânat. Pentru că nu te oprește orice protest.
Nu aici!
Trebuie să înțelegeți că statul Goiás e deja stigmatizat
de întreaga țară.
Blocarea unui drum ca acesta va distruge economia.
Dacă afectează comerțul e rău pentru toți.
Atunci, găsiți alt loc pentru deșeuri!
- Am ajuns într-un impas. - Da, așa cum spuneți.
Dacă nu ajungem la o înțelegere, nu mai plecăm de-aici.
Am înțeles cum te pot ajuta eu. Dar dumneata cum mă ajuți?
Dacă eliberați drumul,
promit să încep imediat să caut un alt loc pentru depozitare.
- E bine? - Da. Simplu, nu?
Fără termen, fără garanții…
- O săptămână? - Două zile.
Până atunci, nu intră nimic în depozitul ăla.
Batem palma.
E atât de greu să găsești un depozit alternativ?
- În 48 de ore, e imposibil. - Nici de-ar fi 48 de zile.
Studiul meu a luat în calcul întregul stat Goiás.
Iar Abadia era singurul loc care îndeplinea toate cerințele.
Și dacă am încălca armistițiul?
Cum adică?
N-au eliberat drumul pentru trecerea camioanelor?
Ne luăm camioanele și plecăm.
Super! Noaptea, când nu se așteaptă nimeni.
Și să-mi încalc promisiunea față de oameni.
Dați vina pe CNEN!
Spuneți că a fost decizia noastră și că n-ați avut încotro!
Alo, tată?
Mă auzi?
Alo? Tu ești, Claudinei?
Tatăl tău trebuie să stea cu masca de oxigen și nu poate vorbi.
Ne aude măcar?
Da. Vi-l dau la telefon, da?
Tată?
Cum te simți?
Scuze, am uitat că nu poți vorbi.
Vreau doar să-ți spun că…
N-ai nicio vină.
De unde era să știi că e periculos?
Cei care știau nu ne-au prevenit.
Nu le pasă.
Nimănui nu-i pasă de noi.
Cred că doar medicilor
și nouă înșine.
Mi-aș dori ca tu și mama să fiți aici.
Și micuța mea prințesă.
Tată…
Eu și mama avem nevoie de tine.
Acum mai mult ca niciodată.
Să te faci bine!
Te iubesc!
Mâna!
Liniștește-te, Carlos!
Îți pregătesc un analgezic, să-ți mai treacă durerea.
Încearcă să reziști! Încă puțin, Carlos!
Băieți!
Am găsit doi chirurgi și un anestezist pentru mâine.
Vreți să operați mâine?
- Da. - Da.
CSF-ul funcționează. I-au crescut granulocitele.
Da, au crescut, dar rămân sub limită.
Vrei să cauți soluții sau doar să enumeri problemele pe care le știm deja?
Mă duc să mai caut un asistent. Și un chirurg.
Să-mi bag piciorul!
Îmi garantați 100% că cel care operează nu va fi contaminat?
Asta nu se poate garanta.
- Și dacă spitalul e dat în judecată? - Dar dacă mai moare cineva?
Vorbiți de parcă ați fi sigur că omul ăsta va supraviețui operației,
dar nu sunteți, nu?
Dacă ar fi simplu, n-am avea nevoie de trei echipe medicale.
Carlos e în pericol, cu sau fără operație. Dar, fără ea, sigur va muri.
Avem deja doi chirurgi. Ne mai trebuie unul.
- Márcio, mă auzi? - Afirmativ, Paula.
- Camionul doi e încărcat. - Bine. Recepționat.
Bună dimineața tuturor!
În primul rând, aș dori să-mi reiterez disponibilitatea
de a soluționa și clarifica eventualele nelămuriri.
De a clarifica orice nelămurire legată de atribuțiile mele la CNEN.
- Ajungem acolo în cinci minute. - Am înțeles, Paula.
Și în privința rolului meu în limitarea
accidentului radiologic cu cesiu-137.
În ciuda celor spuse de unii…
Să mergem!
În ciuda celor afirmate în mod repetat de presă,
supravegherea surselor radioactive ionizante din statul Goiás
nu este responsabilitatea Comisiei pentru Energie Nucleară,
ci a Secretariatului pentru Sănătate,
conform Decretului 81.384.
Așa cum s-a stabilit prin Decretul 81.384 din 1978.
Este important de subliniat faptul că, și dacă supravegherea
ar fi fost responsabilitatea CNEN, aceasta ar fi fost imposibilă,
întrucât nu am primit niciun document de la Institutul de Radioterapie Goiás
care să ateste că echipamentul de radioterapie
care conținea cesiu-137
fusese lăsat acolo.
Este doar o altă neconcordanță
în declarațiile pe care partenerii Institutului de Radioterapie Goiás
le-au dat presei.
Minciunile arată…
Minciunile…
Iar aceste minciuni arată
că sunt mai preocupați să-și scape pielea
decât să-și îndeplinească îndatoririle…
în mod responsabil.
- Afară! Nu aici! - La naiba!
FĂRĂ DEȘEURI ATOMICE
- Nu ziceați că vor fi trei chirurgi? - N-am reușit să-l găsesc pe al treilea.
Care e limita de expunere?
Nicio grijă! Eu mă voi concentra doar pe asta.
- Vă spun când să schimbați. - Dacă se termină timpul ambelor echipe?
Vom face tot posibilul să nu se întâmple, dnă doctor.
Îți ținem pumnii!
Rezistă, Carlinhos! Baftă!
Bună dimineața, Carlos!
Mi-e frică, doctore.
Nu trebuie să-ți fie frică. O să fie bine, da?
Am încredere în dv.
Doar echipa unu acum.
Haideți!
Baftă, Carlos!
Nu aici!
Am decis. Deșeurile nu intră în depozit.
Ne-am înțeles să eliberăm drumurile, nu depozitul pentru deșeurile radioactive.
- Și cine a negociat înțelegerea asta? - Guvernatorul în persoană.
Noi am văzut. Eram acolo!
Nu vrem cesiu aici!
Stați puțin!
Vreți ca deșeurile să fie duse înapoi în centru?
Da!
Atunci, luați câte un butoi, puneți-l în mașină și duceți-l!
E absurd!
Calmați-vă!
Da, încălcăm armistițiul.
Afară! Nu aici!
Dar de ce facem asta? De ce vă aflați aici acum?
- Casa! - Familia!
- Pământul! - Sănătatea!
Casa, familia, pământul…
Pe scurt, vă e frică, nu?
- Vă e frică să nu vă contaminați? - Normal!
- Și ție? - Da.
- Și ție? Dar ție? - Da.
Minunat! Și mie.
Dar mi-e mult mai frică de ce s-ar putea întâmpla
dacă butoaiele astea ar rămâne în centrul orașului.
Trebuie să aveți încredere în cineva.
Altfel, coșmarul ăsta n-o să se mai termine.
Iar locul ăsta e cel mai sigur pentru depozitarea butoaielor.
N-o spun eu.
O spun datele.
O spune știința.
FĂRĂ DEȘEURI RADIOACTIVE AICI FĂRĂ DEȘEURI ATOMICE
Succes!
- Verific hemostaza. - Excelent, dnă doctor!
Presiune directă.
- Scade presiunea. - Nu se oprește sângerarea.
- Dă-i lichide! Acum! - Și adu sânge! Repede!
Schimbăm echipele în trei minute.
Și nu vă mai întoarceți. Ați atins limita de expunere.
Luptă, Carlos! Haide!
Ridică brațele!
Mai e mult din operație. Trebuie să ne întoarcem.
Nu vă oprește nimeni.
Dar trebuie să știți că de acum nu mai e sigur.
Îmi asum riscul, dacă e nevoie.
Revin imediat.
Radiațiile au afectat țesutul. Nu pot obține hemostaza.
- Nu mai avem timp? - Două minute.
Și ce ne facem?
Practic, nu mai pot intra alți medici.
Gata! Se oprește. Acum văd vasul de sânge.
Încă o plasmă și un crio!
- Eduardo… - Eu rămân.
Eu nu mai vreau să rămân.
Norepinefrină! Mai repede! Inima n-o să-i reziste. Hai!
- Eu nu mă mai expun. - Concentrează-te!
Tovarășe!
Dacă ne dați voie, preluăm noi. Loureiro mi-a explicat totul. Puteți pleca.
Echipa doi, ieșiți!
- Vreo veste? - Nimic.
Prieteni,
ați avut dreptate.
A funcționat. Am reușit.
Am reușit!
Bună treabă! Haideți!
Excelentă treabă!
Dnă doctor Esther, vă mulțumesc!
Vă mulțumesc!
Susțineți că trebuia să primiți o notificare
de la Institutul de Radioterapie Goiás cu privire la echipamentul cu cesiu-137.
Așa este.
După cum s-a spus,
proprietarii au obligația de a raporta orice modificare a echipamentelor.
În cazul Goiânia,
am fost notificați în legătură cu un singur echipament, cel cu cobalt.
Potrivit evidențelor CNEN.
Mai aveți ceva de adăugat?
Da, aș avea.
Am prezentat aici obligațiile legale,
însă acum aș vorbi și despre responsabilitate.
Dle dr. Orenstein!
Ca director al CNEN, am respectat toate protocoalele.
Mi-am făcut datoria cu mare atenție.
Însă nu a fost de ajuns.
Dacă aș fi împiedicat abandonarea și expunerea
echipamentului cu cesiu,
n-ar fi murit patru oameni.
Am fost la două dintre înmormântări.
A unei fetițe pline de visuri
și a unei femei
care a făcut ce a crezut că e mai bine pentru comunitate,
pentru colectivitate.
Deși era bolnavă,
a luat capsula
cu pulberea pe care o credea toxică și a eliminat-o în mod corespunzător.
Antônia Quadrado a fost un exemplu de responsabilitate și curaj.
A împiedicat contaminarea altor persoane.
A salvat vieți.
Și a murit pentru asta.
Nu pot să-i întinez memoria
pretinzând că n-am nicio vină.
Doamnă, scurgerea de cesiu s-a produs
doar pentru că toți cei implicați în manipularea acelor echipamente
și-au neglijat responsabilitățile.
Unii din comoditate.
Alții, din greșeală, ca mine.
Însă responsabilitatea
ne revine absolut tuturor.
Și acum, doctore?
Acum te odihnești.
- Au dispărut frisoanele, nu? - Da.
Am ceva pentru tine.
- Ce-i asta? - Ți-a scris mama ta.
Vrei să ți-o citesc?
„Dragul meu băiat…
M-am liniștit să aflu că ai parte de îngrijiri bune.
Scrisoarea ta mi-a dat putere.
Aici, acasă, ne rugăm toți pentru tine zi și noapte.
Nu te lăsa pradă tristeții, gândește-te la întoarcere!
Ne lipsești, dar credința e mai puternică.
Fă tot ce ți se spune și nu uita că mama ta te iubește mult.
Cu mult drag, mama.”
Mulțumesc, doctore!
Nu-i nimic.
Sunt doar emoțiile.
Așa!
João, ți-au venit analizele.
Scuze, doctore!
- Revin mai târziu. - E în regulă. Se poate?
Da.
Mulțumesc!
Deci, doctore?
Ești bine, João! Nu-ți face griji!
Mergem?
La revedere!
- Nu puteți intra, doamnă. - Îmi demolează casa.
- Nu puteți sta. - Doar mă uit.
- Nu treceți de linia asta! - Hei! Stai!
Levi!
Las-o să treacă!
RADIOACTIV
Am citit în ziar că e azi.
- Vreau doar să mă uit. - Poți intra.
A început?
Până aici e sigur.
Guvernul o să te ajute, Catarina.
Așteaptă puțin!
Eu…
Am…
Am reușit s-o decontaminez.
Știu că nu e mare lucru, dar…
Ce frumoasă e!
Dv. mi-ați luat fata, nu-i așa?
N-o să vă uit chipul.
Îmi pare rău.
- Sunt periculoasă? - Nu, sigur că nu.
Vorbiți cu noi doar de față cu poliția.
Prietenul dv. ne-a adus poliția pe cap.
Ce amuzant!
Ce frică vă mai era de noi! Ce vă mai protejați!
Dar eu mi-am îngropat fiica.
- Îmi pare rău. Sincer. - Sunteți tristă, nu?
Mulțumesc pentru poză!
Puteți continua.
Deci nu te mai pensionezi?
Pari puțin dezamăgit, César.
Beny, Parchetul a renunțat la acuzațiile împotriva ta.
Mă bucur.
Dar CNEN-ul rămâne în vizorul lor din cauza ta.
La ce te aștepți? Să-ți mulțumesc?
- Ce faci, César? - Ce faci?
- Bună ziua! - Roberto!
- Domnule secretar… - Ce faceți?
Oficialii de la Sănătate și Muncă
și președintele Comisiei pentru Energie Nucleară
semnează în aceste clipe un acord
privind inspectarea echipamentelor de radiologie și radioterapie braziliene.
Inițiativa e menită să garanteze că urgențele radiologice
precum cea din Goiânia, cu spargerea capsulei de cesiu-137,
nu se vor repeta.
Dle Orenstein!
Trebuie să vorbim.
Trebuie să mă prezint la un concurs la Rio. Bianca e acolo.
E însărcinată.
Trebuie să mă întorc.
Trebuie sau vrei?
Pentru Bianca, vreau.
Cât despre concurs…
În fine…
Am învățat multe de la dv. Vă mulțumesc!
- O să-mi lipsiți. - Ba nu!
Poftim?
N-o să-ți lipsesc, pentru că o să lucrăm împreună.
Te-am recomandat la CNEN, pentru un post la Rio.
Nu asta îți doreai?
Vorbiți serios?
Mulțumesc! Mulțumesc mult!
Márcio, ascultă-mă!
Eu trebuie să-ți mulțumesc că ai acceptat cu atâta dăruire și curaj
o groază de responsabilități care nu îți aparțineau.
Așadar…
Ne vedem peste câteva luni la Rio, colegu'!
Mulțumesc, Beny!
João!
Mulțumesc pentru tot!
O să-mi amintesc cu drag de Celeste.
Ești un tată bun.
Acum trebuie să am grijă de băiat. Are nevoie de mine.
Așa e.
Drum bun!
Să aveți grijă de voi!
Cu tot respectul, doctore,
mereu am avut.
Cei care iau deciziile nu au.
Hai, João!
Haide, frate!
Márcio?
Márcio!
Știu că nu e mult.
Pot?
- Mi-a fost dor de tine, iubito. - Și mie.
Vai, iubitule! Ce mă bucur că ești aici!
- Hei! Ți-a fost dor de tati? - I-a fost foarte dor.
Ce e?
E vorba de Goiânia?
Aș vrea să-ți spun că o să fie bine.
Și eu, iubito.
Și eu.
SPITALUL GENERAL GOIÂNIA
15 DECEMBRIE 1987
- Bună, frate! - Doamne!
- Te iubesc, frate! - Celeste…
Mi-au spus.
Și tu? Cum ești?
Vino, Evenildo! Vino aici!
Vino aici!
Mi-a fost dor de tine, frate.
Unde e Claudinei? Băiatul meu!
- Mi-a fost dor de tine. - Și mie, de tine.
Iubito!
Ne externați, doctore?
Încă nu. Dar în curând.
Așa e. Chiar și după ce plecați acasă,
va trebui să veniți aici lună de lună timp de un an,
apoi o dată pe an, la control.
Și o să fim mereu aici. Oricând aveți nevoie de noi.
N-avem unde să ne întoarcem, dnă doctor.
Deocamdată.
- Deocamdată. - Nu mai cred asta.
- Guvernul a promis, dar nu cred, frate. - Casa nu mai e.
Ai dreptate. Nici eu nu cred. E greu de crezut.
Dar am luat o decizie.
Poate că n-avem nimic. Poate că n-avem casă,
dar ne avem unii pe alții.
Și de asta avem nevoie. Să fim împreună.
Să luptăm pentru dreptate.
Să luptăm pentru ce e al nostru. Fiindcă o să luptăm.
Pot fi siguri de asta. O să luptăm.
Iartă-mă!
Îmi pare rău.
SERVICE AUTO LP
STRADA 57
ACCIDENTUL RADIOLOGIC DE LA GOIÂNIA ESTE CONSIDERAT
CEL MAI GRAV DIN AFARA UNEI CENTRALE NUCLEARE.
CINCI ANGAJAȚI AI INSTITUTULUI DE RADIOTERAPIE GOIÁS
AU FOST CONDAMNAȚI PENTRU UCIDERE DIN CULPĂ.
CNEN A PLĂTIT UN MILION DE REALI
PENTRU ÎNGRIJIRILE MEDICALE ALE VICTIMELOR.
PESTE 1.000 DE PROFESIONIȘTI AU FOST IMPLICAȚI
ÎN DECONTAMINAREA ȘI ÎNGRIJIREA VICTIMELOR.
PROTOCOALELE ELABORATE DE EXPERȚII BRAZILIENI,
ACUM O REFERINȚĂ MONDIALĂ, AU FOST ADOPTATE
DE COMISIA INTERNAȚIONALĂ DE PROTECȚIE RADIOLOGICĂ.
S-AU GENERAT PESTE 6.000 DE TONE DE DEȘEURI RADIOACTIVE.
APROAPE 40 DE ANI MAI TÂRZIU,
NU A FOST ÎNREGISTRAT NICIUN INCIDENT LA DEPOZIT.
FOSTA CLĂDIRE A DSP-ULUI GĂZDUIEȘTE ACUM
CENTRUL LEIDE DAS NEVES PENTRU VICTIMELE ACCIDENTELOR RADOLOGICE,
CARE CONTINUĂ SĂ MONITORIZEZE ȘI SĂ OFERE ÎNGRIJIRI VICTIMELOR.
PE LÂNGĂ CELE PATRU DECESE INIȚIALE CAUZATE DE CONTAMINAREA CU CESIU-137,
ASOCIAȚIA VICTIMELOR CESIULUI-137 RAPORTEAZĂ ALTE 16 VICTIME,
DIN CAUZA UNOR BOLI PROVOCATE DE SCURGERILE RADIOLOGICE.
DEDICAT FIZICIENILOR, CHIMIȘTILOR ȘI MEDICILOR CARE AU INTERVENIT LA ACCIDENT,
VICTIMELOR CARE ȘI-AU PIERDUT VIAȚA ȘI SUPRAVIEȚUITORILOR
CARE VOR PURTA PE VECI CICATRICELE CESIULUI.
OPERĂ FICTIVĂ FĂRĂ ACURATEȚE ISTORICĂ.
Traducerea: Daniela Vereș ATEȚE ISTORICĂ.