Splendidă!
CINCI ZILE PÂNĂ LA CĂSĂTORIE
Rachel!
- Te simți bine? - Doamne!
- Facem schimb? - Ce naiba?
Știu.
- Conduc eu? - Scuze! Nu.
Da.
Doamne! Scuze! Vorbești cu mine ca să nu mai adorm?
Da, bine.
E un Răcorel original în următorul oraș.
Da.
- Răcorel? Nu știu… - Ce? Nu au Răcorel în Oregon?
Ai auzit de Răcorel, nu? Marca de înghețată?
- Nu. - Glumești, fată?
Dar pe Larry Poole, fondatorul Răcorel?
De unde să știu fondatorul unei mărci necunoscute?
A ucis și trei femei. E șarlotă, nu înghețată.
Dumnezeule, cum?
- Se prepară altfel. - Nu.
Cred că se pun mai multe ouă. Cred că le-a strangulat.
Există un podcast despre Larry Poole
și discută despre o victimă din anii '90
și era însărcinată în nouă luni
și povestește prin ce a trecut ca să supraviețuiască.
Prin ce a trecut?
Eram în camioneta lui pe o autostradă izolată.
Am observat un pantofior la picioare.
Pentru Barbie. Putea să aibă o fiică,
așa că i-am zis că voi avea o fetiță.
Eram însărcinată. I-am tot amintit asta.
Apoi am văzut un semn de popas.
Am întrebat dacă putem opri. S-a întins spre mine și mi-a tăiat gâtul.
Sângele care curgea era fierbinte.
Nu mă așteptam ca atunci când pierzi sânge
să te simți euforic.
Așa m-am simțit și în ziua nunții.
Mai mult decât aproape de moarte.
A fost aproape ca iubirea.
Larry m-a aruncat pe marginea drumului.
M-am tot gândit că, dacă închid ochii, voi muri acolo.
Așa că m-am ridicat.
Am mers ținându-mă de gât.
Euforia a început să dispară și simțeam că mă topesc,
de parcă dispăream,
dar, în același timp, parcă alergam la maraton.
Și câștigam. Câștigam.
Am ajuns la popas. Un cuplu tânăr era acolo.
Privirea lor! Doamne, erau îngroziți când m-au văzut!
Dar au fost cumsecade.
Slavă Domnului că erau acolo. Ei mi-au salvat viața.
Mă duc să iau o brichetă. Vrei ceva?
- Gumă cu scorțișoară? - Nu-i așa de scârboasă.
E cam scârboasă. Ne păstrezi…
Un loc la geam. Da.
Costă 10,75.
NU TE PUNE ÎN GENUNCHI PENTRU O FATĂ CARE NU FACE LA FEL
Nu e doar asta.
Cică simți cum ți se mișcă oasele și organele
ca să facă loc copilului.
Unele femei au copii uriași. Ai auzit de asta?
Copii de 5 kg, capete uriașe, rupând totul.
N-am avea unul uriaș.
De unde știi?
Cred că viitorul nostru copil…
- Da? - …ar fi delicat.
Nu poți garanta asta.
Nu vreau să fiu sfâșiată.
Va fi mic, promit, uite atâtica!
- Mai mic! - Mai mic? Bine.
Mai mic.
- Mai mic. - Mai mic?
- Nu pot… - Așa. Atât e bine.
Ia stai!
Ce seamănă! Să dea dracii!
- Serios? - Da, îți arăt! Stai așa!
E blestemat.
- Atunci, de ce mai ia alții? - Nu știu. Tipului îi plac câinii.
De ce tot dispar?
Ce vrei să-ți spun? Câinii dispar.
- Nu, câinii nu dispar. - Ce?
Pisicile dispar.
Nu așa stă treaba.
Sigur n-ai mai văzut logoul? E identic.
Chiar e ciudat.
Ai nimerit și postura.
- Da, nu știu. - Ce nebunie!
Ai al șaselea simț.
Ți-am spus despre iubita tatei, care avea o fiică, pe Kathy?
- Nu. - Avea patru ani.
Își amintea viața anterioară
și mereu vorbea despre „răposatul ei soț”
și cum s-a înecat încercând să le salveze fiul.
Kathy avea imaginație bogată.
Nu, copiii pot exista inexplicabil într-o a treia dimensiune
sau își pot aminti viețile anterioare și, nu știu, poate chiar viitorul.
Și mi se pare bizar. Nu-mi place.
Sau… Kathy avea o imaginație bogată.
N-ai cunoscut-o. Era bântuită.
Nu vreau…
copii bântuiți.
- Nu-i vom bântui. - Ies deja bântuiți.
- Nu ești bântuită. - N-ai cum să știi sigur.
Al nostru o să fie ca tine, sper.
Ești foarte drăguț.
Măcar mama a trecut peste asta.
Adică?
Toată treaba. Nu sunt copii doar un vas
în care bătrânii pun iubire?
Se distrag de la singurătatea îmbătrânirii.
Ce masă grozavă!
Ce motiv ar avea cineva să piardă mereu câinele?
Doar nu e intenționat. Cui îi pasă?
Ce este?
Nu-i nimic. Nici n-am cunoscut-o.
- Da. - E în regulă.
Am petrecut șapte luni și jumătate frumoase. A fost bine.
Nici n-aveam nevoie de mai mult.
Da. Am auzit asta.
E secretul unei maturizări sănătoase.
Ce? O mamă moartă și un tată agorafob?
- E secretul? - Da.
Am citit un articol în ziar despre asta.
Scria că cineva cu părinți autoritari
e perfect pentru cineva cu o mamă moartă și un tată bizar.
Oare ar trebui să ne căsătorim?
Mă gândesc la o ceremonie mică
la cabana părinților mei.
Fără prostiile alea de nuntă, doar natură frumoasă,
zăpadă la geam.
Și nu zburăm.
Putem merge cu mașina și opri la restaurante sofisticate.
Gata, să mergem! Mă mărit cu tine.
Bine, noroc!
Cioc!
- Te iubesc. - Te iubesc.
Auzi?
Familia mea o să te adore.
Mersi! Plătește ea. Ne căsătorim.
Iar copilul nostru va fi perfect.
Nu pune presiune pe copil!
Va fi mediocru.
Unii copii își ucid părinții.
Cum o să ne ucidă, când e atâtica?
El omoară câinii, nu?
Poftim?
Schimbi? Încetează!
Gata? Trei!
Doi! Unu!
Fir-ar!
Iubire!
Ce e?
N-ai fost gata!
Iartă-mă, a fost un tunel lung!
Dar aduce ghinion.
Îmi pare rău.
Recuperăm la întoarcere.
Futu-i!
POPAS 5 KM
Futu-i!
Fac pipi!
Dumnezeule! Nicky! Vino încoace!
- Ce e? - Vino încoace!
Uite!
- Doamne! - Crezi că e bine?
Ce? Bine, rămâi aici!
- Unde te duci? - Verific toaleta.
Rachel!
Îi caut părinții și… Rămâi aici! Mă întorc imediat.
Rachel!
Bine. Bună, bebelușule! Ce faci? Nu.
Nu, nu plânge! Ce copil fericit!
Alo?
E cineva aici?
Dumnezeule!
Alo?
Auzi?
N-am deloc semnal.
Nici la bărbați nu e nimeni.
Futu-i! Nu e semnal.
Bine.
Unul rămâne cu copilul,
iar celălalt cere ajutor la benzinărie sau restaurant.
Da, bine. Vrei să…
De ce e tăcut?
- Ce? - Dacă moare de frig?
Bine…
Ai încercat să-l spargi?
Ce naiba?
RĂCOREL
DANSUL LEBEDEI BAR DESCHIS
NE PARE RĂU, E ÎNCHIS
Bună! Scuză-mă!
E un popas la vreo 30 de km spre sud.
N-am semnal,
dar am oprit cu iubitul acolo și am găsit un bebeluș abandonat în mașină
și cred că părinții lui au pățit ceva rău.
Ești…
Ești singură?
Asta e bine.
Tu ești aici.
Asta e mai puțin bine.
Poți suna la poliție, te rog?
Benjamin.
Da, Benjamin.
Ce tare!
Benjamin se numea cel dinaintea mea,
dar s-a spânzurat în baie cu un cablu
și au fost prea zgârciți ca să-mi facă o etichetă.
Scuze, poți să suni la poliție acum, te rog?
Ești fumată?
Mă relaxează.
Pari relaxată.
Suni la poliție, te rog?
Așteaptă! Sun acum.
DEFECT
Futu-i!
Auzi? Ai zis la sud de aici?
Da, la sud. Auzi?
Stai acolo!
Stai! Benjamin!
Futu-i!
Ești sigură că el e alesul?
Auzi?
Auzi? Vin să-ți salveze bebelușul!
PROASPĂT CĂSĂTORIȚI
Ce naiba?
Futu-i!
Dumnezeule! Să dea dracii!
Futu-i!
- Doamne! Scuze! - M-ai speriat, Nicky!
Copilul e bine?
Da, s-a întors familia.
Ce naiba? Sângerezi. Ce s-a întâmplat?
Au crezut că încercam să le fur copilul,
iar tipul m-a lovit.
- Ce? - Da.
Au oprit să ia aer pentru că ea avea rău de mașină.
- Presupun că au fost la plimbare. - Și au lăsat copilul?
- Da, nu știu. - Ce?
Nu e dement?
- Arată-mi! - Da, știu.
Aveai o față așa de frumoasă!
Da, și-au cerut scuze. Au simțit că am procedat corect.
Bine, mă bucur că au simțit asta.
Stai! Să așteptăm poliția?
Nu. Hai să ne cărăm de aici!
Te simți bine?
- Te simți bine? - Da. Sunt doar epuizată.
- Care e? - Codul e 0817.
Ziua ta de naștere?
Nicio presiune, mă mărit cu copilul favorit!
Taci! Știi că așteaptă să te cunoască.
Hopa!
Da.
Căbănuța de vacanță a părinților tăi?
Nu e o cabană?
Nu e o căbănuță.
Sper că nu am o contuzie sau ceva.
Doamne!
Așa, ești gata?
Să dea dracii!
E demențială.
Doamne!
- Da. - Ce e…
E o tradiție cu câinii familiei.
De fapt, mereu m-au certat că m-am uitat în ochii lor
pentru că se consideră necuviincios s-o faci după ce mor.
De unde să știe că i-ai privit în ochi?
Tata spunea că ei pot vedea.
Tocmai am făcut-o, așa că…
am probleme?
Se pare că vom afla.
Scaunul acela gol e pentru mine?
Știu că mereu ai visat să fii într-un portret de familie,
păzit de doi câini împăiați.
Au pictat noua soție a fratelui tău peste fosta?
Da, așa a cerut sora mea.
- Ce ciudat, naibii! - Da.
Ăsta e bârlogul iubirii.
Bârlogul iubirii?
Da.
Și ăsta a fost al familiei?
Nu.
Străbunica mea, Elizabeth, a fost omorâtă de un urs.
Soțul ei a murit răzbunându-i moartea.
Da.
Ai face asta pentru mine?
Bineînțeles.
Ai grijă!
- Scuze! - Da. Nu-i nimic!
Aș putea să-și aduc niște gheață pentru față
sau aș putea să-l chem pe majordom.
E liber de la zece.
- Glumeam! Sigur? - Prostule!
- Pot s-o iau eu. - Mă descurc. Zi-mi unde e!
Bine. Iau bagajele din mașină.
În bucătărie, în josul atriumului, în dreapta holului curbat de lângă ușă.
- Aici? - Da, la dreapta.
Cară-te de aici! Stăm ca fetele.
E o bucătărie. Plecați voi!
Stai, i-ai gătit pui? Mănâncă mereu pui?
Nu gătesc pentru Jules, ci pentru mine. Era acolo.
Divorțează de el, ia-mă pe mine
și completăm tripleta Cunningham! Futu-i!
- M-ai speriat de moarte! - Scuze!
Scuze, n-am vrut să vă deranjez.
Pot să plec.
Dumnezeule, e reală!
Nu e niciun deranj. Vino încoace! Suntem o familie!
E nunta ta!
Ești încântată?
Sunt încântată. Da.
Vorbeam despre tine și ai apărut de nicăieri.
Pot să invoc lucruri.
Nu e un lucru, Portia.
Vino să-ți cunoști noua familie!
Nellie. Julie.
- Mă cheamă Nell. - Bună!
- Sunt Jules. - Încântată!
Nu pot să cred că te întâlnim! Parcă ne-ai evitat.
Doamne, nu!
Am fost dezamăgită că n-ai venit la Londra sau în Islanda, ți-e frică de zbor?
Nu…
I-am spus lui Cindy că v-ați cunoscut în aeroport.
Ce romantic!
Mulțumesc.
Ești foarte drăguță. Nu-i așa?
E foarte drăguță, da.
Să văd inelul!
Ce frumos!
- Nu e frumos, Nellie? - Da. Unde e Nicky?
Descarcă bagajele. Abia am sosit.
Am venit aici ca să iau niște gheață pentru fața lui pentru că…
a fost lovit în față în seara asta.
- Pe bune? - Ce?
E o poveste lungă. E…
Avem timp.
Eram la un popas în mijlocul pustietății
și era un bebeluș abandonat într-o mașină.
Eu m-am dus după ajutor.
M-am dus la o cârciumă și acolo era un individ sinistru. Și…
Dacă era Omul regretelor?
Portia!
Poftim?
Știai că există ceva malefic în pădure?
Nu facem asta.
Haide! Pot să spun o poveste dacă vreau.
- Am terminat. - Rachel vrea să audă.
Stai liniștită!
Noapte bună!
Ai grijă!
Bine, mă duc.
Rachel!
E scurtă. E o poveste de culcare.
Da. Bine.
Bine, imaginează-ți! E o zi de iarnă, ca acum.
Jules avea 8 ani și a fugit de acasă că e teatral.
Eu eram bebeluș, nu știu.
Începuse să se întunece, iar Jules era singur în pădure.
Știi ce e mai rău decât să fii singur?
Să-ți dai seama că nu ești singur în pădure.
Jules a auzit o femeie țipând așa… Dar mai rău.
A încercat să fugă de zgomot, dar, în orice direcție s-ar fi dus,
țipetele deveneau tot mai zgomotoase
și mai zgomotoase…
Până a dat piept cu el.
Omul regretelor.
Cu unghii lungi, ascuțite, murdare, cu burta umflată,
cu gura căscată într-un rânjet căzut, tânguindu-se.
E cumplit.
Imaginează-ți asta la trei metri în față, iar asta a văzut Jules!
Jules s-a ascuns de Omul regretelor, ținându-și respirația,
urmărind…
urmărind
cum Omul regretelor a despicat o femeie
și a întors-o pe dos.
Iar în tot acest timp plângea
și spunea: „Îmi pare rău.”
E cumplit.
E dement și vine din iad în pădurile astea,
crezând că soția demult pierdută e ascunsă în altă femeie.
Crede că va despica o femeie
și o va găsi acolo.
Și se putea întoarce în iad,
într-o sucită și romantică…
Dumnezeule!
Ce-i aia?
Te-am prins! V-am prins pe amândoi!
Ce faci, Judie?
De ce ești treaz? Spionezi fetele?
Scuze, mătușă. Nu pot să dorm.
Păi, ea e Rachel.
O să fie noua ta mătușă. Nu e incitant?
Nu-i nimic.
Omul regretelor e atras de sânge,
așa că evită sângerările! Nu ești la menstruație, nu?
Nu-ți face griji! Omul regretelor nu vrea băieței! Nu.
El preferă miresele.
Uite ce-i spunem mătușii! „Noapte bună!”
- „Noapte bună!” - „Mireasă.”
„Mireasă.”
„Să nu-ți vadă Omul regretelor mațele!”
Scuze că a trebuit să auzi povestea!
Ne-a speriat atât de tare în copilărie, încât părinții au interzis-o.
I-ai întâlnit pe Jules și Nellie? Ce distractiv!
Încercau să se omoare?
Nu crezi în ea, nu?
Nu. Nu cred în monstrul din iad care poartă pielea oamenilor.
Dar Jules a pățit ceva în pădure când eram copii.
S-a întors… diferit.
Nu știi ce s-a întâmplat?
Asta e povestea cu care s-a întors.
Apoi părinții l-au lăsat într-un internat simandicos din Europa.
Cam aiurea, nu?
Am înjunghiat un tip în bar.
Ce?
Cu cheia de la mașină. Era al naibii de sinistru.
Adică?
Se holba la mine, venea spre mine
și am crezut că mă va răni.
Nu știu cum să descriu. Și se uita la mine cum fac pipi.
Ce? Ești bine?
Da, sunt bine. Doar că a fost…
Nu știu.
Simt că am un déjà vu, dar nu la modul bun.
Simt ceva familiar și nu știu cum să-l descriu,
în afară de groază.
Când știi că se va întâmpla ceva rău.
Știi. Și am simțit asta din ce în ce mai mult
de când am ajuns.
Iar acum, că suntem aici, parcă… Nu știu.
- Chiar simt asta acum. - Vino la mine! Rachel!
Vino, iubito!
E în regulă. Îmi pare rău.
Îmi pare rău. Eu…
Te înțeleg. Și eu simt asta. Mă simt ciudat.
Te înțeleg perfect.
Nicky!
I-ai spus surorii tale că n-am fost în Islanda din cauza panicii?
Nu. N-aș face asta.
De unde știe că mă tem de zbor?
Știe cum ne-am cunoscut.
Îmi pare rău.
Te iubesc.
Scuze!
Ce e?
Trebuie să fac chestia aia.
Nicky!
Dnă Cunningham?
Bună!
Dnă Cunningham?
Vă simțiți bine?
Uite-o!
Următoarea dnă Cunningham.
Bună!
Victoria, scumpo, hai să te ducem la culcare!
Luam corespondența.
Nu e nevoie, dragă, asta e treaba mea.
Nu ne vom mai vedea mult.
Nu, ba da! E doar începutul.
CEVA FOARTE RĂU SE VA ÎNTÂMPLA
RACHEL HARKIN
NICHOLAS CUNNINGHAM
VĂ INVITĂ SĂ LE SĂRBĂTORIȚI NUNTA
NU TE MĂRITA CU EL
Subtitrarea: Ramona Coman TORIȚI NUNTA