NÉGY NAP AZ „IGEN”-IG
Szeretnék szólni pár szót,
hogy megnyissam ezt a hetet, amely a szerelmeteket ünnepli.
Igazi megtiszteltetés, hogy úgy döntöttetek, itt keltek egybe
a Somerhouse-ban, ahogy előttetek a testvéreim és én is tettük.
Örömmel adom tovább ezt a hagyományt drága,
kedves fiamnak.
A kicsikémnek.
Arra születtél, hogy szeressenek.
Te mindig is a lelkeddel láttál, nem a szemeddel.
Picike korodban is voltak éjszakák, amikor a világ elcsendesedett,
és csak mi ketten voltunk a sötétben.
Felébresztettél a halk sírásoddal,
mintha magadhoz hívtál volna. Nem azért, mert szükséged volt valamire,
hanem mert meg akartál osztani velem valamit.
És megígértem, hogy mindig őrizni fogom ezt az énedet.
Ezt a kedves,
tiszta lelket.
Ezért szeretnék most mindkettőtökhöz szólni.
Egy házasságban
meg kell fogadnotok,
hogy úgy tekintetek a lélekre, amit most láttok,
mint a legfontosabb, szent dologra.
Mert az idő egy megállíthatatlan erő.
Mindent megtesz, hogy elpusztítson titeket.
És végül
győzni fog.
Fel kell áldozni a felszínes dolgokat, azt, hogy épp hogyan érzitek magatokat,
a kicsinyes preferenciáitokat a legtisztább, legmélyebb részeitekért.
Elfogadjátok és megbocsátjátok egymás ballépéseit.
Nem hagyjátok, hogy bármi közétek álljon, akármilyen szörnyű is.
Ezt kell tennie az életetek szerelmének.
Az életetek szerelmének.
Most pedig koccintsunk!
A drága kicsikémre, Nickyre
és menyasszonyára, Rachelre, akit rejtegetett előlünk.
Most már a te feladatod
megóvni a melletted lévő lelket.
A házasság a lelkek erőteljes egyesülése.
Mintha összevarrnának titeket.
És egy rossz kapcsolatban
ez olyan lehet, mintha egy hajóroncshoz láncoltak volna a tenger fenekén.
De ha jó a kapcsolat,
az olyan…
mint a halhatatlanság.
- A halhatatlanságra! - Csirió!
- Egs! - Egs!
- Ez gyönyörű volt, anya. Hű! - Egészségedre!
- Egészségedre, anya! - Csodás.
Mi a franc?
NE MENJ HOZZÁ
- Nem tudod, kitől jött? - Nem. A levelek közt volt.
Még sosem kaptam gyűlöletlevelet.
Talán Jess küldte?
- Nem. - Fel akarta gyújtani a lakásodat, nem?
Nem, saját magát akarta felgyújtani.
- Rachel! Az… - Mi?
- Ijesztő az ízlésed a pasik terén. - Oké, akkor talán a te egyik exedtől van.
- Nem. - De.
- Egy bizonyos extől, aki épp itt van. - Ne már! Nell?
Talán. És ha innen szívat valaki? A családod nem ismer.
Engem ismernek. És mindig elfogultan beszélek rólad.
- Mintha halálosan szeretnélek. - Szinte istenként tekintenek rád.
Ahogy az anyád beszél rólad, a tökéletes fiúról.
Miért hagyná, hogy elvegyél egy lányt, akit nem ismer?
Nem hagyják, hogy elvegyelek, ezt én akarom.
Nicky!
És te hozzám akarsz jönni, igaz? Nem csak ez számít?
Oké.
És különben is, az üzenet… Mutasd csak!
Arról szól, hogy én nem vagyok elég jó hozzád.
„Ne menj hozzá!” Hozzám. Ellenem hangol. Kit érdekel, mit ír egy névtelen seggfej?
Jó, de az érdekel, mit gondol az anyád.
Megfelelően védem a lelked?
- Nem tudom, ez mit jelent. - Hogy azért szeretlek, aki vagy?
Vagy megfosztalak önmagadtól, míg egy nap már magadra sem ismersz.
- Depressziós leszel, és elhagysz. - Rachel! Mi nem ilyenek vagyunk.
A francba! Hol a ruhám?
Mi? Ott van.
Nincs ott?
Nincs.
Esküszöm, reggel még itt volt. Az öltönyöd mellett lógott.
Hannah-nál és Chadnél hagytuk? Mert kivettük megmutatni nekik.
Emlékszel, behoztad-e este?
Azt hiszem. Talán a kocsiban hagytam.
Vagy valaki elvette.
Nem tennék, esküszöm. Senki sem szabotálja az esküvőt.
Jó. De úgy 99%-ban biztos, hogy nem hagytuk el a ruhát.
Megnézhetem még egyszer az autóban. Kétlem, hogy bárki elvette volna.
Oké, de akkor hol van?
Nem tudom.
Egy oldalon állunk, jó?
Gyere, ölelj meg! Minden rendben?
Megkérdezem a többieket, látták-e.
Átkutatom a házat. Meg fogjuk találni.
Itt kell lennie valahol. Jó?
- Megtaláljuk. - Oké.
A végére járunk a dolognak, rendben?
Ezt a baromságot meg felejtsük el!
Azt nem is írta, eljön-e.
NAGYON ROSSZ ELŐÉRZETEM VAN
Fogalmam sincs, mit mondhatott tegnap Nicky menyasszonya előtt.
Azt hiszem, odaértem, mielőtt bármit mondott volna, de nem biztos.
Bocs, de szerinted nem kéne Nickynek tudnia, hogy felkészülhessen?
Nem!
Az teljesen felforgatná a tervünket. Ezt Victoriáért tesszük.
- Tudom. Persze. - Ő ezt akarja.
Teljesen összetörné, ha Nicky megtudná.
Tarts szemmel mindenkit, főleg a menyasszonyt!
Megpróbálom. Bízd csak rám, jó? Megoldom.
Szia, Jude!
Mit találtál?
Vért.
Vér van itt. Nézd!
Vér.
Basszus!
A tiéd?
Igen, vérzett az orrom.
Basszus!
Ne! Ne mondd ki ezt a szót!
Bocsánat úr meg fog ölni.
- Apa! - Nem.
Jude! Várj!
- Nem hiszem, hogy igaz a történet. - Honnan tudod?
Szerintem csak a nénikéd ijesztgetett minket vele.
Fogalmad sincs, mik történnek itt.
- Apa! - Mi?
Jude, ne kiabálj!
Ebben a házban az nem szokás. Tudod jól.
Elárulnád, miért kiabálsz?
Rachel megidézte Bocsánat urat a vérével, aki most meg fogja ölni.
Nem, sajnálom! Éjszaka vérzett az orrom, és a padlóra csepegett.
Sajnálom, apa! Fogalmam sincs, honnan tud róla.
Hallani sem akarom.
Jó reggelt, dr. Cunningham!
Állj meg!
Te is.
Várj!
Nézz rám!
Soha többé ne beszélj erről!
Megértetted?
Mi fog történni vele?
Feleségül megy Nicky bácsihoz.
És aztán?
Amiatt nem kell aggódnod, jó?
Ácsi! Jude, hová mész?
- Nem kiabálunk. - De enned kell.
Nellie sütött palacsintát.
- Milyet? - Csokisat.
Nicky mondta, hogy dr. Cunninghamnek szólítsd apát?
Nem, csak így udvarias, azt hiszem.
Tudod, én is dr. Cunningham vagyok.
Igaz.
Bocs! Akarod, hogy így hívjalak?
Persze.
Oké.
Mi olyan vicces?
Nem tudom eldönteni, viccelsz-e, vagy sem.
A menyasszonynak nem fehérben kéne lennie?
Hogyhogy nincs meg a ruha?
Szerinted lehet, hogy valaki elvette?
Rachel, hogy felejthetted el az esküvői ruhát?
Portia, semmi baj, drágám. Kitalálunk valamit.
Atyaég! Kopoghatnál. És ha pucérak lennénk?
Mindannyian?
Ezt képzelted el?
- Nem. - Megtaláltad?
Szerintem elhagytuk, Rachel.
Chicagóban hagytátok a ruhát?
- Biztos nem ott. - Hannah-nál és Chadnél maradhatott.
- És ők kicsodák? - A clevelandi barátaink.
- Vannak clevelandi barátaid? - Hívtad őket?
Ja, dolgoznak, de van pótkulcs a házuknál.
- Visszamegyek. - Nem, ez…
Ez olyan romantikus!
- Az nyolcórás út. - Ne menj egyedül!
- Honnan tudod, mennyi az út? - Akarom, oké? Ez fontos.
Nem az. Semmi baj. Viselhetek valami mást. Ez nem…
Kell egy esküvői ruha, Rachel. Ezt nem viselheted. Temetésre való.
Van más, amit felvehetek.
Szerintem romantikus, amit csinál.
- Szia! - Oké. Biztos vagy benne?
Mi? Persze.
Így legalább jobban megismerhetitek egymást.
Megyek.
- Felpróbálhatnád az én ruhámat. - Ez remek ötlet!
Jó ég, Mrs. Cunningham, ez olyan kedves öntől. De…
Hűha!
Várjuk meg, Nicky megtalálja-e a ruhát, és próbálhatunk holnap.
De nem lesz rá idő. Sok dolgunk lesz. Pénteken próbavacsora,
szombaton lánybúcsú, vasárnap a nagy nap. Ma pedig a ruhapróba.
Szerintem jó lesz rád.
Aha.
Oké. Szívesen… Rendben. Köszönöm!
- Drágám! - Szerintem nem kell az uszály.
És az ujj sem. Levágom őket.
Biztos?
A derekánál be kell venni.
Anyámnak volt ilyen dereka. Igazából annak idején nekem is.
Anya, ne már! Remekül nézel ki.
- Tudod, mi teszi tönkre? - Feltűzzük a hajad? Vagy maradjon?
- Maradjon! - Nem.
A gyerekvállalás.
Anya, jobban szeretnél keskeny derekat helyettem?
Persze hogy nem. De mindkettő még jobb lenne.
Megígérted, hogy én kapom a nagyi gyémánt karkötőjét.
- Nekem nem kell… - Portia, utána a tiéd lehet.
Hagyjuk! Ehhez nem illik.
Gyönyörű.
Nell!
Most vettem észre a nyakláncot.
Ne! Várj, az…
Norah néni dühös lesz? Szerette az uszályt.
Nem számít. Nem miatta csináljuk.
Igazad van. Magunk miatt.
Ez a gyűrű a dédnagymamámé, Eleanoré volt.
Nagyon szép.
Igen.
Úgy érti, inkább…
Egy kicsit nagy,
de jó lesz, ha nem hadonászol túl sokat.
Jó, de ezt a gyűrűt kaptam Nickytől.
És gyönyörű.
Attól még nem kell azt viselned az esküvő napján.
Elnézést, de nem…
Megszokott, hogy tisztelgünk a női felmenőink előtt az esküvőn.
Oké. Bocsánat!
Valami nem stimmel.
Bocsánat! Én csak… Értékelem ezt a lelkesedést.
De nem tudom, tényleg kell-e mindez,
ha úgyis csak mi leszünk az esküvőn.
Rachel, 100 vendég jön.
Száz vendég jön?
Nem. Kilencvenvalamennyi, igaz?
Igen, de csak családtagok, ahogy kértétek.
Úgy gondoltam, a csak családtag titeket jelent, meg pár nagyszülőt.
Tudod, milyen a család. Jó ég! Teljesen elfelejtettem. Nincs családod.
Azt hittem, van apja.
Hát, nem igazán beszélünk. Száz ember, az…
Bonyolult, tudod?
Mert ha meghívod Valerie nénit, márpedig őt muszáj,
a négy testvérét is meg kell a házastársaikkal,
a gyerekeiket, az unokatestvéreinket, szóval…
Kicsi lesz, de nem olyan, amit akartál, az lehetetlen.
- Nicky tud erről? - Gőzöm sincs, mit tud. Nellie?
- Nem tudom. - A csipke.
A fátyollal együtt mindig is túl sok volt.
Túl sok.
Csak meg kell találnunk a tökéletes nyakláncot.
Azt akartam viselni, ami rajtam volt, mert azon van anya eljegyzési gyűrűje.
Minden tökéletes lesz,
és észre sem fogod venni, hogy nincsenek szüleid, akik férjhez adnának.
Ne aggódj!
Minden tökéletes lesz.
Bontsuk ki!
- Oké, majd én. - Nem kell, megoldom.
- Portia! - Ne segíts!
- De ne célozz ránk! - Oké.
Istenem! Portia!
Basszus!
Istenem!
Úgy sajnálom!
Mégis mit?
Nem baj. Vele megyek. Össze ne vérezd a ruhát!
- Nyugodj meg, lélegezz! - Nellie!
Nekem ez nem megy. Nem tehetem ezt vele.
Megértelek.
A dédnagymamám
adta ezt a nagymamámnak
az esküvője napján.
Azt hitte, a gyöngyök hamisak.
Tudod, mi a titkuk?
A fogadhoz kell dörzsölni őket.
És ha simák, akkor hamisak.
De ha érdesek, mint a csiszolópapír,
akkor igaziak.
Nagyanyámnak viszont műfogsora volt, így nem tudta.
Az anyját
élve temették el.
Mi? Miért?
Véletlenül történt.
Talán ez
lehet a kölcsönkapott tárgyad.
Azt az anyának kellene adnia.
Hogy elűzze a balszerencsét a házasságban.
Szerintem a gyöngy balszerencsét jelent az esküvőn.
És a hamis gyöngy?
Dörzsöljem a fogamhoz?
Igen.
Igazi.
Nehéz lehetett a kamaszkorod anya nélkül.
Egy anya megérti a gyermekeit, és fordítva is így van.
Pazarul nézel ki.
Köszönöm!
Tökéletes.
Nézz rám, drágám!
Bocsáss meg!
Miért?
Azért, amit ez veletek tesz majd.
Anya!
Megyek, drágám.
- Szia, kicsim! Mi a helyzet? - Minden oké.
Figyelj, Nicky, tudtad, hogy 100 ember jön az esküvőre?
Mi van?
Jó ég! Mondtam, hogy csak a család.
Hát, a húgod szerint az 100 ember, és…
- Sajnálom! - Valami fura történik itt.
Rám adták anyád ruháját. Szétszabdalták. Átalakították.
Adtak ékszereket is, mintha ez lett volna a terv, és annyira akarnák az esküvőt,
hogy nem számít, ki áll az oltár elé, csak legyen valaki.
Van itt egy menyasszony formájú űr, és kell egy test, ami betölti.
Nem tudom, miért, de folyton sírva fakadnak,
és ez rohadtul kiborít.
Baromságokról suttognak, és sírnak, és titkolnak valamit előlünk.
Várj! Mindenki sír?
- Igen, állandóan sírnak. - Hogy érted?
Anyád bocsánatot kért. Azt mondta, azért, amit ez velünk tesz.
Micsoda? Miről beszél?
- Ezt mondta? - Igen!
- Fogalmam sincs. - Visszajönnél, kérlek?
Persze. Mi lesz a ruhával?
Nem érdekel a ruha. Az anyádé van rajtam.
Nem akartam, hogy elmenj. Nell, Portia és az anyád akarta.
- Jól van. - Oké, visszafordulsz?
Igen. Sajnálom, hogy ott hagytalak. Hamarosan visszaérek.
- Oké. - Oké?
- Kösz! - Nincs mit.
- Szeretlek. - Jól van. Én is szeretlek.
A TERMÉSZETFELETTI RITUÁLÉK ALKALMAZÁSA
Nem. Komolyan mondom. Hogy gondolta?
- Nem értem. - Ezt nem teheti.
Nem, és…
Tönkreteszi. Tudom. Attól a perctől, hogy megláttam.
Azt a ronda nyakláncot akarta viselni. Nekem ez nem felel meg.
Azt teszi, amit mondunk neki, ha jót akar.
Dr. Cunningham?
Jól van?
Mit csinálsz a ruhájában?
Én csak…
Nem tudtam levenni.
Miért vetted fel egyáltalán?
Mert Mrs. Cunningham azt mondta, hogy próbáljam fel.
Látni akarták, jó-e rám.
Sajnálom!
Nem az én ötletem volt.
Vedd le!
Rendben.
Leveszem.
Vedd le!
Itt Nicky Cunningham. Épp nem értél el.
Kérlek, hagyj üzenetet, vagy írj!
PENTOBARBITÁL-NÁTRIUM
Szia!
- Szia! - Találtál valami jót?
Bocs! Csak az esküvői ruhámat kerestem.
Hideg.
Tessék?
Hidegebb.
Melegebb.
Hidegebb.
Melegebb.
Forró.
Bingó.
Szerintem az egy esküvői ruha.
De nem az enyém. Ez az anyádé.
Azt akarod viselni a következő négy napban?
Nem.
Nem tudom levenni.
Segítsek?
Fogd meg a banánomat!
Segítek.
- Itt Nicky Cunningham. Épp nem értél el. - Basszus, vedd fel!
Kérlek, hagyj üzenetet, vagy írj!
Itt Nicky Cunningham. Épp nem értél el.
Kérlek, hagyj üzenetet, vagy írj!
Szia!
Figyelj, nem fogok begőzölni.
Próbálok jó lenni, és normálisan viselkedni.
De valami tényleg nincs rendben. A ruhám itt van valahol.
A zsákja az ágy alatt volt, a ruhám egy darabja meg Portia szobája előtt.
Ellopták a nyakláncomat, és a bátyádnak van egy halálos injekció a szobájában,
gőzöm sincs, miért.
Ha nem érsz vissza hamar, elindulok az úton,
felveszel menet közben, és hazamegyünk Chicagóba. Hívj fel! Szia!
Olyan tragikus. De kit érdekel?
Mi ez a hang?
Tud beszélni.
- Milyen hang? - Az a hang.
- Milyen hang, Rachel? - Ami…
A szomszédok. A hókotrójukat használják.
De egész nap ment.
Akkor egész nap kotorták a havat?
- Valami gond van? - Egy hangot sem hallottam.
Mi a franc?
Ne nevess!
Hol van Boris?
Pihen. Egész nap nem érezte jól magát.
Nem eszel semmit?
Nem vagy éhes?
Nem beszél. Nem eszik.
Ne aggódj, drágám!
Elnézést, Nicky hív.
Felveszem. Máris visszajövök.
Szia!
Ne!
Ne! Várj!
Várj!
Állj!
- Indulj! - Mi történt?
Mi folyik itt?
Nicky, valami rohadtul elcseszett dolog folyik itt.
Nem akarják, hogy hozzád menjek. Fel akarnak áldozni az ördögnek, vagy mi.
- Azt hiszem, apád az a Bocsánat úr. - Mi?
És egy sírt ás. El kell mennünk innen, kérlek!
- Ne, várj már! - Kérlek! Most!
- Hinned kell nekem. - Lassíts!
- Oké. Jó. - Indulhatnánk végre?
Oké, melletted állok. Itt vagyok.
Próbálom megérteni, jó? Csak rá kell jönnöm, hogy történt ez.
Beszélnem kell velük.
- Ne! Higgy nekem! - Kiderítem, hogy történt.
- Máris jövök. - Menjünk!
Itt hagyom a kulcsot. El tudsz menni.
- Ne, Nicky, basszus! - Mindjárt jövök.
- Oké? - Bassza meg!
Istenem!
Mi? Ne!
A feleségem haldoklik.
Nagyon agresszív agydaganata van.
Amint megkaptuk a diagnózist,
kapott sugárkezelést, megműtötték, de a daganat visszajött.
Ezért…
úgy döntött, ő akarja eldönteni, hogyan távozik.
Pár hónapja már tervezzük a halálát.
Aztán Nicky felhívott
az eljegyzésetek hírével,
és annyira lelkes volt, hogy itt legyen az esküvő.
És gondoltuk, olyan csodálatos lenne, ha tarthatnánk még egy utolsó
nagy családi összejövetelt, ünnepelhetnénk…
mielőtt Victoria elhagy minket.
Ezért kell a nagy esküvő, Rachel.
Ez az utolsó partija.
El akartuk mondani, Nicky.
Drágám!
Annyira örültél az esküvőnek és a jövődnek,
hogy nem volt szívem elmondani.
Ők már csak ilyenek.
- Védik kicsi Nickyt a nehéz dolgoktól. - Julian!
- Elég! - Megtettem, amit tudtam.
- Ha van család… - Ez egy halálos ítélet.
Teljesen megváltoztatna, és nem akarom, hogy az megtörténjen.
Nem akarom, hogy a gyerekeim lássák.
Sajnálom, hogy túllőttünk a célon.
Nem, én sajnálom. Szörnyen…
érzem magam, hogy tönkretettem a terveiket.
Nem. A családunknak pontosan rád van szüksége.
Ügyelsz rá, hogy őszinték maradjunk.
Anya!
- Jules! - Gyere! Gyere ide!
Jaj, drágám! Sajnálom!
Úgy sajnálom! Minden rendben lesz.
Minden tökéletes lesz.
Semmi baj.
Nézd! Ezt eltettem neked.
Nem akartam, hogy elkeveredjen.
Köszönöm!
Csak egy dolgot nem értek.
Megtaláltam az esküvői ruhámat
egy borzalmas, botokból készült babán az erdőben.
Az is emiatt volt?
A francba!
Portia néni szerint Bocsánat úr menyasszonyokat öl, és kifordítja őket.
Azért tettem, hogy megvédjem Rachelt.
Becsaptam, hogy ne bántsa őt.
Kérj bocsánatot, amiért tönkretetted a ruhát, és megijesztetted.
Sajnálom, Rachel, hogy tönkretettem a ruhát, és megijesztettelek.
Semmi baj.
Figyelj, kölyök…
Bocsánat úr nem létezik.
Az csak egy történet, amit gyerekkoromban találtam ki,
hogy ráijesszek a bácsikádra és a nénikédre.
De te hiszel benne, nem, apa?
Nem.
Nem hiszek.
Senki sem hisz.
Nagyi és a nagypapa sem.
Nellie sem,
Nicky és Portia
és Rachel sem.
Nem igazi.
Egyáltalán nem igaz.
Nem igaz.
Mondd te is!
Bocsánat úr nem létezik.
- Bocsánat úr nem létezik. - Nem létezik.
Rachel!
Bocsánat úr nem létezik.
- Bocsánat úr nem létezik. - Bocsánat úr nem létezik.
Bocsánat úr nem létezik.
A feliratot fordította: Makatura Judit t úr nem létezik.