To je ono. Dobře.
TŘI DNY DO „ANO“
PROMIŇTE, ŽE JSEM SI MYSLELA, ŽE MĚ ZABIJETE
Netušíte, co to pro mě znamená, že jste mě všichni přijali do rodiny,
a jenom vám chci říct děkuju. A…
Nic, jenom doufám, že mi odpustíte.
S takovýma hračkma už si dávno nehraju. Chci videokameru, pořádnou.
No, to nic, to bylo spíš jen gesto.
Raději jim to napiš.
To je užitečná rada.
V zásuvce s harampádím je blok.
Dík.
-Promiňte. -To mě poser!
-Ahoj. -Čau.
Komu voláš?
Čekám na spojení s neurochirurgií v Johns Hopkins. Mluvil jsem s nějakým
profesorem, totální debil, tak zkusím ještě dalšího, chirurga v Paříži.
Má za sebou slibnej výzkum.
Proč?
Chci pomoct mámě.
Zlato, nemyslím, že stojí o pomoc.
Víš, co mi došlo? Mozkovej nádor. Já myslím, že nádor jí dělá binec v
hlavě. Že jí zatemňuje úsudek.
Všechno to do sebe zapadá. Vlastně je na tom dobře. Je to pořád ona, až na to
její šílený rozhodnutí, a já prostě… Nemusí umřít.
Potřebuje jen nejlepšího neurochirurga. A nechápu, proč Jules nevolá všem
svejm známejm. Počkej, možná zná někoho, kdo zná toho ze Sinaie.
Nicky. Dej si sprchu a obleč se.
Jakmile tohle dořeším.
-Nicky. -Je to důležitý! Je to pro mě to
nejdůležitější.
Tak posuneme svatbu.
Jako vážně?
Jo, ať se můžeš soustředit na to nejdůležitější.
Já… nemyslím to zle…
Ani já to nemyslím zle. Chápu, že ti máma sdělila tuhle jobovku a jo, je to
důležitější než svatba. A…
No a možná nechceme mít svatbu za těchhle okolností.
Pojď sem.
Kdo je to?
Kdo je ten prcek?
Taková moje hloupá omluva za nechtěný odhalení rodinnýho tajemství.
Vezmeme se podle plánu tenhle týden. Nás dva tohle nijak neovlivní.
Jo.
Ovlivní nás to…
… vlastně celkem dost.
Nesmí nám to překazit svatbu.
Jsem s tebou.
-Vážně? -Jsem s tebou.
Už navždy?
Už navždy.
Portio!
Kde jsou šaty? Musí se upravit. Mám tisíc věcí na práci. Nicky, nesahej na ni!
A těch stolů dovezli jen osm, a ne deset, navíc špatnou velikost, a potřebujeme
doladit menu.
Dobře, pomůžu ti.
-Co? -Pomůžu ti.
Šaty jsou tady. Nickyho oblek taky. Co ještě?
Mimochodem, nepoděkovala jsem ti, Portio,
-za všechno. -A co ten dort?
-Oh, jo. -Četla jsem ten vzkaz. A vlastně
se tě musím na něco zeptat.
Myslelas, že tě zabijeme?
Nic ve zlém, ale to je docela šílený úsudek. Už se tě snad někdo pokusil
-zabít? -Ne. Ne. Ne.
Tak proč sis ale…
Takhle já přemýšlím.
Třeba zrovna teď já… já cítím, že někdo stojí za těmi dveřmi.
Googlila jsem tě.
Jako bys neexistovala.
Na sockách, na Linkdln, ani ve statistikách ze střední. Buď jsi
nesportovala, nebo ti to nešlo.
Vlastně mě učili doma. Tak jsem sportovala, abych nebyla za vyvrhelku.
Ale asi mi to moc nešlo.
Já jsem úplný opak. Nenapadlo by mě, že mě chce někdo zabít.
-Co to sakra je? -Páni, kdy to všechno stihli?
Hele. Hele. Co je tohle? Má to být přece červený cedr. Tohle jsou klacky. Je to
vkusná svatba, ne Záhada Blair Witch.
Tohle jste objednali, rustikální buk.
Rustikální buk. Rozhlédněte se. Je to jak pěst na oko. Svatební téma je les lásky.
Můžu mluvit s Dominickem?
Nedělá konzultace po schválení návrhu. A to je.
Ale tohle jsem neschválila. To není moje vize.
Hele, Portio, pojď sem. Hele.
Já myslím, že… že to bude vypadat moc hezky.
Ne.
Jo, bude A tohle bude takhle. Myslím, že mají plán. Že máte plán?
Jasně, že máme. Klacek sem, a klacek tam.
Nedám mu dýško.
A je to oblouk.
Portio, ty kytky vypadají krásně. A tohle
-bude taky krásný, až to dokončí. -Tohle nejsou kytky, Rachel.
Cože?
Jsou umělé. Jo. Ty pravé přijdou v den Dé.
Co? Portio, neblázni.
Vždyť tyhle jsou perfektně naar anžované, tak proč je nepoužít?
Potřebujeme pravé kytky, Rachel. Chceš mít svatbu jako v nemocniční
čekárně? Naaranžovala jsem je předem, abych to viděla.
Vždycky jsem si tu přestavovala zimní svatbu a přemýšlela jsem nad
barvami. Rezavá, šalvějová, trávová a bílá. Ale rezavé je moc a
málo šalvějové. Na, vezmi je.
Já myslím, že vypadají dokonale.
Tobě nemůžu kytky svěřit. Přivezlas bílé lilie, pohřební kytky.
Já to nevěděla.
Jasně, že ne. Očividně tě vychovávali v nějaké díře.
Wou.
Dík.
Hele, já tě vůbec nechápu. Už máš hlavní družičku? A co song na nástup?
Máš někoho, kdo tě přivede?
V pohodě, Portio, opravdu si s tím nemusíš dělat starosti.
Ne, Rachel, já já tohle musím řešit, protože ty to neřešíš a někdo to kurva
řešit musí.
Dobře.
Tak jo. Půjdu…
… k oltáři sama. Já nevím, já nevím, co za song, ale slibuju, že ho že
ho vyberu.
Jasný?
Budeš moje družička?
Uděláš to pro mě?
Dodavatel volal, že si všichni musí vybrat jídlo.
Dobře. Takže se všech zeptám, co chtějí. Co je na výběr?
Kuře a ryba.
Dobře. A vege možnost?
Já tě vážně zapálím.
STANE SE NĚCO HROZNĚ ŠPATNÉHO
Pojď dál. Pomůžeš mi…
Která z nich podle tebe nejlépe vystihuje Nickyho povahu?
Zlatíčko.
Tahle.
Ale nemám tvoji fotku.
Ne, nevadí, to je v pohodě.
Oh, ne, ne, ne, ne, ne, ne. Prosím, prosím, prosím, já vás nechci rušit.
Jen se chci zeptat, jestli chcete…
… kuře nebo rybu. Na svatbě.
Chci být pohřbená s celou svou rodinou.
Nechceš ji?
Snažím se oprostit od všech svých věcí.
Díky.
Nevíte, kde je doktor Cunningham?
Nejspíš bude ve sklepě, pracuje na psovi.
Teď, když dokončil ten hrob, potřebuje se na něco soustředit.
Ale je fajn, jestli takhle chce strávit poslední dny se mnou.
Hele
Můžu mít otázku?
Myslíte, že všichni to snáší dobře? Myslím tu… vaši smrt.
No, Jak by mohli? Uznej…
Mohli by o tom třeba společně mluvit. Mohli by se o sebe opřít. Mohli by
to všechno prožít s vámi.
Pro tyhle situace existují duly, někdo, kdo vám může pomoct…
Smířila ses s tím?
Myslíte vaši smrt?
Tu tvou. Tvé matky myslím.
Máma umřela, než jsem ji poznala. Nemám se s čím smířit.
No, já vím, že jsi vyrůstala bez matky.
Ale bylo by naivní si myslet, že proto, žes ji neznala, nemusíš se tím zabývat.
Nezbavíš se toho, když pevně zavřeš oči. Nezjevila ses tady jenom tak, pocházíš…
… odněkud a až zemřeš, odejdeš někam jinam.
Nezbylo po ní nic? To ty jsi zbyla.
Chci obojí.
Kuře i rybu. Proč ne?
Neměl bys spát ve vaně.
Ale já nespal.
Na vejšce jsem jednu holku musela oživovat. Dát jí masáž hrudníku a
-tak dál. -Jo, o tom resuscitace je.
Utopila se, Julesi.
Víš jak?
Tak, že usnula ve vaně.
Já vím, vyprávělas mi o tom. Už vím o všem, co se ti kdy přihodilo.
Víš, proč Rachel myslela, že ji zabijeme?
To nevím. Je na ní něco sakra podivnýho. Vsadím se, že tě to láká, že jo?
„Lítostivec.“
Nell, proč ti vadí, že v klidu ležím ve vaně? Říkáš si: „Půjdu do koupelny a
bodnu Julese znovu a znovu třeba párátkem, dokud nevykrvácí.“ Tenhle
pocit z tebe mám.
Portia ti řekla o Lítostivci. Protože musí být v centru pozornosti. Ona to
celý posrala. Nikdo nevyčítá Portie nic.
To je fuk. To je fuk. To je fuk. A není to moje vina, že Nicky
chce narušený, sebestředný holky. Je ujetej na holky, který po něm šlapou.
Myslí si, že je napraví.
Jen se snažím být v klidu. Proč musíš narušovat můj klid?
Já se koupu.
Býval jsi milejší.
Bejby, měla sis vzít toho hodnýho.
Ale o to jde, Nellie. To ty tak nechceš. Hořká pravda je že ani ty nejseš hodná.
Nedokázala bys sledovat, jak Nicky snáší rány. Ty chceš někoho, kdo
rány vrací. Vím to.
Občas vlídnost neškodí.
Občas jsem hodnej.
Co? Řekni to.
Nezněly tak naše sliby? Že budeme neustále upřímní?
Odkdy ctíme naše sliby?
Řekni to.
No tak.
Řekni to.
Utop mě.
Utop mě. Jo. Jo.
Jo. Jo. Jo. Jo. Jo.
Promiň. Proboha. Promiň, promiň, promiň.
Ne. Ne, nechoď. Nechoď. Okamžik.
Tak jo. Chceš, abych to řekla? Tvoje matka za měsíc umře a ty ses s tím
nevyrovnal.
Nikdy ses nevyrovnal s ničím, že? Se ztroskotaným manželstvím ani
s žárlením na bráchu ani s tím možná reálným sériovým vrahem, co tě děsí od
chvíle, kdys byl v Judeově věku, ve kterým ses mentálně zasekl.
Koukej ty sračky vyřešit, jo?
Protože všechno kolem tebe se začíná hroutit.
Jakej chceš, aby byl tvůj syn?
Jo! Co chceš?
Nechtěla jsem rušit. Já jen… Přijdu pak.
-To je vážně blbý. Nedošlo mi, že je ve -Ne, ne, ne, ne, ne, ne, ne. To bylo
-vaně. -jenom, Děkujeme za ten dort.
-Jo, bylo to milý, Nelí to má tak ráda. -Neřeš ho. Klíč ke šťastnýmu svazku.
Vlastně je to hloupost. Jdu jen zjistit, jestli chcete na svatbě kuře nebo rybu.
Rachel, máš napsanej slib?
Ne, ještě ne. Nemám.
To je klíč ke šťastnýmu svazku.
My si s Nell slíbili naprostou upřímnost, takže myslím vážně, když řeknu: „Lásko
občas sním o tom, že najmu někoho, kdo tě zabije.“
Zlato.
Takže ani ve svých snech se sám na nic nezmůžeš?
Jakou rybu a jaká úprava kuřete?
Já nevím.
Ty nevíš? Nemůžu odpovědět, když nemám informace.
Nebuď kretén. Dá si rybu.
Měla by sis napsat slib.
-Promiň. -Promiň.
Na co koukáš?
Co tam máš?
Jude. Něco ti nesu.
Myslím si, že tam někdo je.
Asi tam někdo je.
Hele. Ne, to nic. Znám ten pocit, ale tam… Nikdo tam není.
Tak proč je zamčeno?
Co? Ukaž.
Vidíš?
Já nevím, ale občas je lepší zamčený dveře neotvírat. Může za
nimi být něco, co není pro tebe. Hele, dívej.
Co?
Jo?
Není to žádnej hit, ale kdysi bývala nová a hezká.
Tak jdem, kámo.
No, dobře.
Kvůli nádoru na mozku nedokáže jasně uvažovat. Prostě to vzdáváš, hotovo.
Lámeš hůl nad nad čtyřiceti lety manželství, lidským životem, životem
mámy, svou rodinou… Končíš. Vzdáváš to.
Nevzdávám. Já to nevzdávám, Nicky.
V mém manželství se rozhodujeme spolu. Nejsem svědkem rozhodnutí tvé matky,
jsem jeho součástí. Stojím za svou ženou.
Těším se z posledních okamžiků s ní, pokračuji v tradici, kterou zavedl
její otec a…
Tím, že stahujete psa?
Rachel.
Zasnoubili jste se.
Zavolali nám.
Nechtěli jste velkou svatbu, jen jste chtěli něco podniknout tady s
rodinou. Tvá matka byla šťastná.
Nechtěla vám svatbu zničit, tak to naplánovala až po vaší svatbě.
Je těžké zařídit, aby se rodina sešla, a tohle je její poslední oslava. Je to…
poslední přání. A vy dva jí to
-nepřekazíte. Rozumíte? Rozumíte? -Tati, je to věc nás všech. Není to
-Rozumíte? Rozumíte? -jen její rozhodnutí, sakra.
Dobře. Jak svolám rodinnou poradu?
-Cože? -Rodinnou poradu. Jak ji svolám? Je to
možný?
Znovu se moc omlouvám za to nedorozumění. A já… možná jsem úplně mimo mísu, ale
věřím, že milující rodina jako vy spolu dokáže mluvit o svých pocitech.
Vím, že jsem v rodinných vztazích nová, ale uvědomila jsem si, že vaším
plánem bylo využít naši svatbu jako náhradní rozloučení se životem.
Ale protože většina z vás to moc nevstřebala, ze svatby se stalo dost
stresující rozptýlení od toho, co se skutečně děje.
A myslím, že bychom s tím měli něco udělat nebo…
… bychom ji mít neměli.
Ne, to nejde!
No jasně. Já věděl, že to přijde.
Rachel, počkej, počkej, co tím…
-Jsem zmatená. -Ať to dořekne.
Nemá cenu předstírat, že o nic nejde. Skrýt smrt za svatbu a vůbec o
ní nemluvit, to vám rozhodně neprospěje.
Co myslíte? Můžeme to zkusit nějak zpracovat? Aspoň…
… to zkusit?
Jo.
Jo, já jsem pro, lidi.
Pardon, ale nerozumím, kam tím míří. Ty nám naznačuješ, že to zrušíte,
protože máma umírá? To se mi zdá docela nefér.
Dobře. Fajn.
Ne, to neříkám. Říkám, že si myslím, že potřebujeme vyjádřit své pocity před
svatbou, aby neskončila katastrofou a všichni jste si ji mohli v klidu užít.
To byl dobrý začátek. Díky.
Nemáš zač.
Máme podstoupit rodinnou terapii pod tvým vedením. Nic proti, ale jseš
v podstatě cizí.
Není každý terapeut cizí?
Ty jseš terapeut?
Dělá si doktorát.
-Oh, a z čeho? -Behaviorální psychologie.
Jsi terapeutka?
Ne, behaviorální psycholožka. Skoro.
Studovala jsi svoje chování?
Julesi, jen…
-Buď ohleduplnej. -Jsem ohleduplný.
A co budeme dělat, Rachel? Sedět v kruhu, držet se za ruce, brečet?
No, to by bylo lepší než nic. Jo.
Kde si děláš ten doktorát?
-Illinoiská. -Já chodil na Severozápadní.
-Cool. -Jo.
Je něco, co bys chtěl říct svojí matce, dokud máš tu příležitost?
Do toho.
Ne.
Dobře.
Chce někdo něco říct paní Cunninghamové, dokud je tu ještě s námi?
Co kdyby… Mám nápad, všichni si najděte čas pro sebe.
Chvilku o samotě, sedněte si, promyslete, co chcete říct, napište to,
připravte se, jak potřebujete, a pak se všichni opět sejdeme. Jo?
To by šlo. Tak jo.
Nell, můžeš jít se mnou?
Jo.
Zapůsobila jsi víc, než tušíš.
Ale jdi. Je do očí bijící, že to nezvládají.
Ne. Myslím, jak jsi zastínila její výsost.
Nezastínila.
Jó, jseš tady sotva dva dny a všichni skáčou podle tebe.
Ona je…
… tak trochu narcistní, je to tak?
Trochu? Nemění tvou svatbu ve svůj pohřeb?
Jo.
Co je?
Neumíš přijímat lichotky.
Promiň, co z toho měla být lichotka? Pohřební svatba?
To, že jsi zapůsobila!
Proboha, to… kdo… kdo umí přijímat lichotky?
Já lichotky zvládám.
Zkus to.
Já nevím, je to jako zlý znamení, mít svatbu během pohřbu, takže…
Naštěstí nejseš pověrčivá, že ne?
Jo. Nejsem. Nejsem. A taky jsem neměla děsnej pocit, že se stane něco
hrozně špatnýho.
Jo, ale tohle je špatný. Její smrt.
Ne, jde o něco jinýho.
-Aha. -Ten pocit nezmizel.
Obezřetnosti není nikdy dost.
Hele.
Co je?
Bála jsem se, že budeš zlá mrcha, který vadí, že si beru jejího ex, ale nejseš.
Tak…
Jasně. Lichotky ti vážně nejdou.
-Díky. -Nemáš zač.
Tak co s tím kurva uděláme?
Občas je jednodušší říkat pravdu, když se nemusíte někomu dívat do očí,
-takže dívejte se na tohle… -Musíme být potichu, mají poradu.
Každý popořadě vyjádří své pocity.
A ta věc pohltí vaši bolest a zármutek a… a pak se toho zbavíme.
Tak jo. Kdo by chtěl začít?
Třeba já.
Victorie, jsi úžasná žena.
Ty jsi rodina Cunninghamových a zanecháš po sobě prázdnotu, kterou nelze zaplnit.
Nejen proto, že by to bylo nemožné, ale protože tohle je konec jedné éry a
zasloužíš si tuhle poctu.
Tvá přítomnost, síla a neochvějná odvaha v nás všech zanechaly
nesmazatelný otisk.
Vždy jsem si… vážil tebe i táty…
… a vašeho soužití a manželství a jak jste si navzájem oddaní.
Vždycky jsem chtěl kráčet ve vašich stopách a doufám, že se mi to
daří, protože vidím, jak se navzájem ochraňujete a naučili jste mě, jak
cenné je rozumět někomu tak dobře, že ho můžete uchránit od bolesti.
Já vím, že jsme měli své neshody. Snad mě miluješ navzdory chybám a přešlapům.
Já našel způsob, jak milovat tebe.
Miluji tě, mami, a budeš mi chybět.
Ty dva dny, co jsme zmeškali na Santorini, protože jsem si nechtěl
přiznat, že jsem se mýlil,
A tvé třicáté druhé narozeniny kvůli nedůležité služební cestě, to mě…
… velice, velice mrzí.
Postarám se, aby tě mé budoucí děti znaly.
Zasadím se o zachování našich rodinných tradic.
Postarám se o letní sídlo. I o to, abys žila navždy v našich srdcích
a v srdcích těch, kdo tě znali.
Vím, že jsme se teď poznaly a… mrzí mě, že vás ztratím.
Byla jste Nickymu skvělou matkou a myslím, že je pravda, co jste řekla o
tom…
… že děti ovlivňují svou matku a a naopak.
Tenhle dort Rachel koupila jako omluvu za to, že naši rodinu měla za vrahy.
Nicky je tak laskavý díky vám.
A měl to štěstí, že jste mu vy a doktor Cunningham mohli ukázat, kdo ho
stvořil i to, jak milovat a být milován.
Proč jsou ty dveře otevřené?
Jsem moc ráda, že jste to Nickymu předala…
… a že mohl vyrůstat s touto bezpodmínečnou láskou.
Neumím si to představit.
Tady táta uctívá mrtvá zvířata.
Říká, že ti psi vidí.