Tati!
Tati, vzbuď se.
Copak? Jdi do postele.
Musíš něco vidět. Ale nutně. Honem.
Až ráno, kamaráde. Až ráno.
Někdo unesl Rachel.
Co?
Řekls, že Lítostivec není. Tak jsem nic neříkal, když jsem ho viděl.
Dobře. Ukaž mi to.
Ale byl to on, vážně.
Příště mi to řekni, jo? Mrzí mě, žes myslel, že mi to nemůžeš říct,
všechno mi řekni. Jestli je tu někdo, koho neznáš, kdekoli v domě…
Nikdo tu být nemá.
To je Lítostivec, viď?
Oh proboha! Jayi!
Jayi, přestaň. Odejdi.
Řeklas mi, ať zdokumentuju realitu. Zranitelné chvíle.
Víš, že tohle jsem nemyslela.
Jseš rozkošná, když čůráš.
Rozkošná, když čůrám?
A teď jsem rozkošná?
Hej! Je třináctý leden 1997.
V zapadákově na severu státu New York dokumentujeme památný den…
-… kdy si nejhezčí žena na světě vezme… -Ne tak zblízka.
… Totálního ztroskotance.
Ptáš se, proč mám takovou kliku? No, drahý diváku teď vstupuješ do hry.
Je to tak. Zbouchnul jsem ji.
Nezlob se, tvůj táta je zkaženej zvrhlík.
Hele, takhle před naší malou Olivií nemluv.
Žádná Olivia, je to Rachel.
Ahoj, Rachel.
STANE SE NĚCO HROZNĚ ŠPATNÉHO
Počkat, můžeme si hodit mincí?
Druhý jméno může být Olivia.
Ne, někde tady bude mince.
Je to Rachel, je to rozhodnutý.
Zdálo se mi o tom.
Jasně. Máma je blázen.
Máma zešílí do deseti minut, jestli hned něco nesní.
Dobře, rozumím.
Nějakej vzkaz na rozloučenou pro tu nenarozenou?
Jo.
Tak jo, k životu potřebuješ vědět dvě věci, zlato.
Nikdy nevěř chlapovi s dodávkou.
Hele. Hele.
A… Vždycky poslouchej mámu.
-Jo? -Zmrzka, zmrzka, zmrzka.
Jo.
Oh! Podívej. To je na palici.
-Proč? -„Ale tati, já ji chci.“
Já nevím.
Mají tu dupačky?
-Zdravím! -No tak co si dáte, vážení?
Dala bych si tu s tím strašně dlouhým názvem.
Myslíte Classic Coldies Coconut Cherry Combo Cup?
Jo.
Vynikající. Ten název jsem vymyslel.
Páni.
Musím vás zastavit. Proč proč to natáčíte?
Chceme natočit video pro naše budoucí
-dítě. -Jo.
Jo.
A copak to bude, až to bude, mamko? Budu hádat… malá princezna.
Je to holka. Jo.
Aha. Holky dávají pěkně zabrat.
Jo. Zastavuje tady u vás na zmrzlinu uprostřed zimy hodně lidí?
No, o zmrzlině nic nevím. My prodáváme mražený krém, jak vidíte.
ŽÁDNÁ ZMRZLINA, MRAŽENÝ KRÉM!
Promiňte, já… spletl jsem se, Larry.
To nejste první. Co byste si dal?
Víte co, dám si klasiku, Coldies cup.
Hned to bude, vážení!
Jayi, radši jeď.
Ještě nemáme tu zmrzku.
Ten chlap je kurevsky divnej a mám strach, jasný? Radši jeď.
A co nám udělá? No tak, jsme v bezpečí. Neboj.
Může nás otrávit.
Neblázni. Tak jo, hele, jestli nás chce otrávit, tak tak sním obě.
Ne, ne, ne, ne, ne, ne, ne. Ne. Já nechci být vdova.
Cože?
Já to dítě nechci vychovávat sama.
Hele, ne, no tak.
Myslíš to vážně?
Smrtelně vážně.
Dobře, já… já… no, jestli… jestli chceš jet, tak… Tak snad… to není tak horký,
ne?
-Proboha! -Do hajzlu!
-Jé. -Nádhera.
Tady budeme jako v bavlnce!
-Páni. -Příští dvě noci.
-Vitrážová okna. -Myslíš, že je uvnitř topení, nebo co?
To doufám.
Láska je nejlepší za studena, ne?
-Jak se říká. -Polož to!
Všichni to říkají.
-Oh, nádhera, pusu na kameru. -Máš klíč?
Páni!
To je krása.
Podívej, holka.
No vida.
Skvělý. Co tu máme?
Máme tu běžnou 19palcovou telku.
Má v sobě videopřehrávač? Jo, výborně. Pěkná sbírka.
A co dál? Je tu houpací židle a zlatý hřeb večera manželská postel.
Rovnou přidáme další zářez. Co myslíš?
Copak? Co se děje?
Mluv.
Co, jde o dítě?
Ne.
-Co… -Ne, ne.
Mám pocit, že jsem tu už byla.
-Že jsi tu už byla? Jak byla? -Jo, jo, já nevím.
Co? Co, co, co, co se děje?
Zdálo se mi o tomhle místě.
To…
Je to ten pokoj, přesně ten pokoj.
Dobře.
Ale v těch snech je tu Rachel. A… a už je dospělá a je překrásná. Vážně, je
tak je tak překrásná, Jayi.
-Fajn. -Ve snu slyším song, ten song od Paula
Anky.
-Jsi můj osud… -Můj osud? Jo.
A je tak… je nahlas.
A a v tom snu cítím, že se něco stane. A já já cítím vše, co cítí ona.
Jako kdyby stále sdílela tělo se mnou.
Jo.
Dobře. A musím jí to říct, a najít způsob, jak
-jí to říct. Ale… -Jen klid.
Nemám hlas! Jako když se topím.
A je to hrozné.
-Pak se vzbudím a pořád slyším mámin hlas. -Dobře, je to jenom sen, jasný? Nech,
nech toho.
A co když není? A je to pravda?
Dobře, počkej. Ne, ne, není to pravda, Alexandro.
Fajn…
Tvá matka tě chtěla vystrašit, jasný? Neznamená to, že umřeš, protože se
vdáváš.
To, to je šílený. Víš? Je to šílenost, kterou ti namluvila, a nesnáším
ji za to.
Sedni si, jo? Bezva, fajn.
To je ono. Tak jo.
Jenom dýchej, ano?
Hele, tvoje máma byla cvok.
Snažila se tě ovládat.
Podívej. Hele, no tak.
Už jí nedovol tě ovládat.
Ta malá bude v pořádku.
Ty budeš v pořádku.
Nic špatného se nestane.
U jaké jsme lekce? Číslo čtyři?
Jo?
Lekce číslo čtyři, dítě.
Nezapomeň dýchat.
Jayi.
Ahoj, mimi.
Ahoj, Rachel.
Vždycky tě budu milovat.
Kdo to byl?
Jo, jo! Celou noc.
Tak. To je ono. Jak se máš?
-Jayi. -Zdravím. Vy jste svědek?
Jsem Jay. Tohle je Alexandra.
V rychlosti. Můžete si stoupnout za kameru? Jo.
Jen doběhnu tamhle a zkusím, jestli jsem v záběru.
Určitě je ten pravý?
Tak co?
Manželství je přirozené a také je posvátné.
Je to příležitost, která byla lidstvu dána z výšin, aby přiblížila dvě
požehnané duše našemu Pánu a všem těm, kteří mají to štěstí být toho svědky.
Budu tě milovat věrně a usilovně.
V dobách nesnesitelné bolesti i nesmírné radosti.
Budu tě milovat za vše, čím jsi byl a čím můžeš být.
Ale až se naše duše spojí…
… budu s tebou zcela zajedno.
… Budu s tebou zcela zajedno.
Jayi, berete si Alexandru Harkinovou za svou právoplatnou manželku?
Ve jménu Otce, Syna a Ducha svatého.
Ano.
A vy, Alexandro Harkinová, berete si Jaye Holmana za svého manžela? Ve jménu
Otce, Syna a Ducha svatého.
Ano.
Uděláš nám atmosféru?
Dobře.
Já nám vyberu song, jo?
Schválně.
Tak jo.
Skvělý. Jo.
To je přesně ono.
Bože.
To je skvělý. Nádhera.
Tak jsem si to představoval.
Páni, podívej. Ukaž prsten.
A teď ten krásnej pár.
Dobře. Polož to. Chci tančit.
Dobře.
První tanec, lásko.
Pojď, ať je to oficiální. Pojď sem.
-Ty krvácíš z nosu. Krvácíš z nosu. -Co, co? Ne, ne, ne, lásko, lásko.
Ta, ta krev je tvoje. Hele, ukaž. Jen… Tak jo. Podrž to.
-Je ti dobře? -Jo, jo, dobrý. Dobrý.
Ukaž, ukaž.
Bože, teče ti krev proudem. Vydrž, jdu pro kapesník.
Ali. Hele.
Proboha, ježiši. Na, vem si to sako. Bože.
Nepomáhá to. Tak jo, já… já zavolám záchranku. Tak-
Na. Na, lásko. Tady.
Co?
Do hajzlu.
Pomoz mi.
Musíš jí říct, že je to pravda.
Dobře, vydrž. Hele. Hele, hele, hele, Ali. Alexandro.
Hele, Alexandro. Alexandro! Ne, zůstaň se mnou. Zůstaň se mnou, prosím!
Prosím, lásko! Ali, prosím, lásko.
A kurva!
Je mi to líto! Proboha!
Je mi to líto! Je mi to líto!
Lásko, prosím, je mi to líto! Odpusť mi, lásko! Je mi to moc líto.
Je mi to líto!
Je mi to líto! Odpusť mi. Proboha! Je mi to líto!
Je mi to líto. Prosím lásko, odpusť mi. Kurva. Je mi to líto.
-Táta je tu. -Ne! Dej mi kurva chvilku, prosím.
Pojď, dýchej se mnou. Dýchej se mnou.
Proč jsi mi to vůbec ukazoval?
Proboha.
Ne. Ne.
Řekls mi, že umřela v posraný nemocnici. Lhal jsi ve všem. Ve všem jsi mi lhal.
Pojď se mnou, se mnou, se mnou.
Ne.
Proboha ne, tohle já rozhodně dělat nebudu.
Proboha, dost. Ty jseš zasranej pomatenec! Jseš pomatenec! Dost!
Tati, nech toho, dost!
Kurva.
Poslouchej mě.
Cítila, že se něco špatného stane. Řekni, že to necítíš.
Řekni, že se cítíš skvěle.
Řekni, že všechno je kurva…
… báječný a skvělý.
Cítilas to, když ses sem blížila?
Ten děs?
Strach?
Vidělas ji, jak šla k oltáři? Šlo si to pro ni a jde si to i pro tebe.
O čem to mluvíš?
Ve chvíli, kdy jsem dostal tu pozvánku, jsem věděl, že se to stane.
Jakou pozvánku?
No tu pozvánku, před týdnem.
Pozvánku na mou svatbu?
Jo.
Já tě kurva nepozvala.
Před týdnem mi přišla. Poštou. Poslal jsem ti ji zpátky s varováním
a jel sem, abych tě zachránil. Čeká tě smrt, když si ho vezmeš.
Tati…
Tati, o čem to do prdele mluvíš?
To se mi snad zdá.
Bože, tohle mi nemůžeš dělat. Tohle mi nemůžeš dělat.
Jsem tady, jen abych…
… tě ochránil.
Nemůžu dopustit, aby se ti něco stalo.
Po tomhle.
V tom videu mi chtěla něco říct.
Co se mi snažila říct?
Ona mě chtěla varovat.
Já tě chci varovat.
Musíš odvolat svatbu a vypadnout odsud, než se to celý stane znovu.
Proboha! Ty žiješ.
Julesi? Co? Hele! Hele! Co, co se děje?!
Co?
Rachel, jdi od něj pryč. Jdi od něj pryč! Je nebezpečnej.
-Julesi, to je můj táta, můj táta! Co? -Ne. Ne. Ne, ne! To je Lítostivec. Kurva!
Ne. Není to Lítostivec, je to můj táta. Co to děláš?
Kdo to kurva je? Běž od něj. Rachel, musíš mi věřit.
-Hele! Hele. Julesi, sleduj mě. Sleduj mě. -Julesi?
Přestaň na mě mířit, kreténe.
Tati, dost. Poslouchej mě. To je můj táta.
-Lítostivec. -Polož tu zbraň. Polož tu zbraň. Tohle je
můj táta. Polož tu zbraň.
Julesi? Koukni sem.
To jseš ty. Opravdu. Jseš to dítě!
Co?
Julesi? Hned se vrať! Okamžitě se bratrovi omluv!
Utekl jsem z domova.
Našel jsem chatu. Já byl já byl…
-O čem to mluvíš? -Já byl tady.
Určitě by z nás měla radost, viď?
-Jo? -Vlastně nic…
Nic se nestalo, vše je v pořádku.
Jo, vše v pořádku.
Uděláš nám atmosféru?
Dobře.
Já nám vyberu song, jo?
Schválně.
Skvělý. Jo.
To je přesně ono.
Bože.
To je skvělý. Nádhera.
Tak jsem si to představoval.
Já jsem vás viděl. Ji taky.
Řekni jí…
Je to tak.
Pomoz mi.
Určitě je ten pravý?
Tohle řekla?
Jo, to řekla.
Je mi to líto! Promiň! Je mi to líto! Mrzí mě to! Je mi to líto! Je mi to
líto! Je mi to líto! Proboha! Je mi to líto! Sakra. Je mi to líto! Je mi to
líto!
Je mi to moc líto.
Ooh, promiň! Je mi to moc, moc líto! Je mi to líto! Je mi to moc líto.
A pak ji zabil. Zabils ji. Nedovolím mu zabít taky tebe.
Já jsem ji nezabil.
Já jsem tě viděl.
A nezabil bych svoji dceru.
-Já tě viděl! Já tě kurva viděl. Já viděl -To se pleteš! Co seš kurva zač?
Všechno. Já viděl všechno! Všechno! Rachel, kurva vypadni odsud! Utíkej…
Rachel, do dodávky!
-Já tě viděl. Já jsem tě viděl. -Rachel?
PROMIŇTE ZAVŘENO
Mým osudem jsi ty.
Hele!
Ty sdílíš moje sny.
Jsi můj poklad drahocenný.
Ta jediná!
Hele!
Byl jste na svatbě mých rodičů. Řekněte mi, kdo jste.
Rachel Harkinová, tak pojď, dáme si skleničku.
Vy mě znáte?
Něco mi dlužíš, že jo?
Posaď se.
Co mi tak můžeš dlužit?
Nic vám nedlužím, ani vás neznám.
Sednout!
Dlužíš mi přece omluvu.
Ale to nevadí. Už je to srovnaný.
Proboha.
-Vrchní, dejte jí bloody. -Bože!
Vy jste mě kurva bodnul. Tenhle chlap mě bodnul!
Nebodla jste ho první?
Kurva.
Byl jsem stejný jako ty. Dřív.
Řeknu ti teď příběh o svých pra pra pra prarodičích.
Použiješ ji?
-Kurva! Kurva. -Žili byli dva snoubenci, krásný pár.
Zamilovaní. Ale než se stihli vzít, ženich tragicky zahynul při
hrůzné nehodě.
A ona byla zdrcena. Volala, křičela do tmy. A prosila smrt, ať jí
vrátí spřízněnou duši.
Smrt si ráda hraje.
Smrt ráda kšeftuje. Řekla: „Vrátím tvého ženicha zpět k životu, ale
jenom pokud věříš, že je to ten pravý.“
Jistě.
Dohoda se smrtí není tak prostá.
Proklela její děti, aby nesly stejné břemeno.
Všechny děti vzešlé z toho prokletého svazku si musely vzít svou spřízněnou
duši. Nebo splatit smrti onen dluh.
A nakonec…
… přišla řada na mě.
Jednoho dne jsem poznal svou lásku.
Sladkou Marianne.
V den, kdy jsme se měli vzít, ke mně přišel tajemný muž a řekl…
„Musíš si vzít tu pravou do soumraku, jinak zemřeš.“
Víš, co jsem udělal?
Nechal ji u oltáře. Já zbabělec.
Prokletí postihlo i mou milovanou Marianne.
Časem si našla jiného.
Muže jménem Thomas Harkin. Tvého pra-pra-pra- pra-pra pradědečka.
Marianne a Thomas měli děti a ty měly děti, a všem po celé generace
bylo řečeno totéž.
Musíš si vzít svou spřízněnou duši do soumraku ve svatební den, jinak zemřeš.
A teď Rachel Harkinové.
To jsi ty.
Smrt tě pronásleduje.
Otoč se. Chce si tě prohlédnout zblízka.
Ještě ne!
Pořád má dva dny.
Pojď, sedej.
Kéž bych byl zase na tvém místě. Když jsi nesmrtelná jako já, chybí ti
hrozba smrti, koření života.
Ale stejně bolí, když mě bodneš.
Ne. Ne, to…
Tohle to, to, to, to není pravda. To…
Nejste nesmrtelný muž. To nejde.
Víš, když jsem selhal a nevzal si svou Marianne, stihl mě trest za porušení
dohody se smrtí.
Jsem odsouzen k tomu být svědkem všech svateb v rodině Marianne.
Tvoje je další.
To je můj jediný úkol.
Ale rád přidám malé varování.
Určitě je ten pravý?
Takže rád předáte varování, ale až když když už je pozdě. Díky.
Ještě pozdě nění. Máš zhruba čtyřicet osm hodin.
Nevěřím ve spřízněné duše.
Je ten správný čas začít.
Páni.
Něco pro tebe mám.
STÁT NEW YORK ČESTNÉ PROHLÁŠENÍ PRO POVOLENÍ K SŇATKU
Je to prosté.
Vdáš se nejpozději do soumraku svatebního dne.
Pokud je ten pravý, přežiješ.
Pokud ne, zemřeš.
A když se nevdám, tak…
… ta posraná kletba postihne Nickyho a jeho rodinu?
Přesně tak.
A kdo si nevezme spřízněnou duši, tak ten zemře.
Je to tak.
To jsem v hajzlu. Tak či tak.
Takže se buď vdám a umřu, nebo si ho nevezmu a tak prokleju jeho rodinu.
Ne, pokud věříš, že on je ten pravý. Pak přežiješ. Tvoje volba.
Proboha.
To je…
Tohle je noční můra.
Ne. Mnohem horší. Je to pravda.
Rachel!
Tati. Ty znáš toho chlapa?
Podívej. Byl svědkem na tvé svatbě. Pamatuješ? Zestárl o den za 30 let?
Tak jo, jdeme, už musíme jít. To stačí.
Ne!
S mámou to bylo jinak, než si myslíš. Je za tím víc.
Promluv si s ním. Uzavři to.
A jeď domů.
Nemůžu tě nechat jít.
Tati! To, co se stalo, bylo hrozné a mrzí mě, že tě to potkalo!
Mohl ses s tím vypořádat různě a zvolil jsi špatný způsob, že mě „nenecháš jít“.
Já nejsem tvoje. Jasný? Už jsem ztracená.
A nenapravíš to.
Promiň.
Musím zpátky do života.
ALE TATI, JÁ JI CHCI!
To mě poser.
Jo.
To je v hajzlu.
Jo.
Ty jseš taky pěkně v hajzlu.
Myslíš?
To, žes byl u toho, žes toho byl svědkem.
Jasně, že pro tebe byl monstrem.
Takže ty věříš v to prokletí?
Ahoj, Rachel.
Vždycky tě budu milovat.
Jo.
Věřím.
DVA DNY DO „ANO“ ovat.