Тату!
Тату, прокинься.
Що сталося? Іди в ліжко.
Я щось тобі покажу. Це важливо.
-Уранці. Добре, синку? -Вставай.
Якийсь чоловік забрав Рейчел.
Що?
Ти сказав, Спокутника не існує.
Тому я нічого не сказав, побачивши його.
-Зараз. -Але він там був. Присягаюся.
Наступного разу кажи мені.
Вибач, якщо я створив бар'єр і ти не зміг мені відкритися.
Розказуй мені все.
Якщо побачиш тут когось незнайомого…
Там нікого не повинно бути.
Це Спокутник?
12:04 13 СІЧНЯ 1997 РОКУ
О боже! Джею!
Джею, припини. Іди геть.
Ти просила мене документувати реальність. Вразливі моменти.
Я не це мала на увазі.
Ти така мила, коли пісяєш.
Я мила, коли пісяю?
-А якщо так? -Гей!
Сьогодні 13 січня 1997 року.
На півночі штату Нью-Йорк
ми документуємо історичний день,
коли найкрасивіша жінка у світі…
-Не наближуй так сильно. -…одружиться…
з повним невдахою.
Як мені так пощастило, спитаєш ти.
Що ж, люба глядачко,
дивися.
Саме так.
Вона від мене залетіла.
Вибач, що твій тато — дегенерат і збоченець.
-Не вживай таких слів перед малою Олівією. -Вона не Олівія, а Рейчел.
Привіт, Рейчел.
СКОРО ТРАПИТЬСЯ ЩОСЬ СТРАШНЕ
Може, кинемо монетку?
-Хай друге ім'я буде Олівія. -Ні, десь тут має бути монета.
Вона Рейчел. Я вже сказала.
Я чула це уві сні.
Ну, звісно.
Бо мама божевільна.
Мама збожеволіє через десять хвилин, якщо нічого не з'їсть.
Зрозумів.
Скажеш щось наостанок нашій ненародженій?
Авжеж.
Завжди пам'ятай дві речі, люба.
-Не довіряй чоловікові, що водить фургон. -Гей.
І…
І завжди слухайся мами.
«ЛЕБЕДИНА ЗАБІГАЙЛІВКА»
«КОЛДІС»
-Так? -Морозиво.
Так.
Дивися. Це до біса дивно.
АЛЕ, ТАТУ, Я ХОЧУ!
-Чому? -«Але, тату, я хочу».
Не знаю.
А такі бодіки в них є?
Агов!
Що будете, добрі люди?
Я б хотіла… Здається, це називається «Чотири К».
ЛАРРІ ПУЛ
Тобто «Класичний "Колдіс" комбо з кокосом і вишнею у стаканчику»?
-Так. -Чудовий вибір. Я сам придумав цю назву.
Овва.
Вибачте, я вас перерву. Нащо ви фільмуєте?
Ми робимо відео, щоб показати майбутній дитині.
-Так. -Так.
Хто там у вас, мамо?
Дозвольте вгадати. Маленька принцеса.
Це дівчинка. Так.
З дівчатами буває важко.
«КОЛДІС» ЗАМОРОЖЕНИЙ КРЕМ
Багато людей зупиняється у вас на морозиво
посеред зими?
Про морозиво не знаю, бо ми подаємо лише заварний крем.
Там написано.
ЦЕ НЕ МОРОЗИВО, А ЗАВАРНИЙ КРЕМ!
Перепрошую за помилку, Ларрі.
Це поширена помилка.
А що ви будете?
Класичний «Колдіс» у стаканчику.
Зараз, друзі!
-Джею, їдьмо звідси. -Але ми ще чекаємо морозива.
Він, бляха, дивний, і мені страшно, ясно? Їдьмо.
Що він зробить? Ми тут у безпеці. Усе гаразд.
Він нас отруїть.
Він не…
Гаразд, якщо він нас отруїть, я з'їм обидва.
Я не хочу залишитися вдовою.
-Що? -Я не хочу виховувати дитину сама.
Годі тобі.
Елі, ти серйозно?
Смертельно серйозно.
Гаразд. Я… Ну, якщо хочеш…
Це не така вже й велика проблема.
-Боже! -От лайно!
КІНЕЦЬ СТЕЖКИ ОРЕНДА ХАТИНОК
Яка краса.
До речі про красу: дім, милий дім!
-Овва. -На наступні дві ночі.
-Поглянь на вітражі. -Думаєш, там є обігрівачі?
Сподіваюся.
Любов краще подавати холодною, так?
-Так кажуть. -Поклади!
Зазвичай так кажуть.
-Чудово. Поцілуй камеру. -Ключ у тебе?
Овва!
Яка краса.
Дивися, маленька.
Ось так.
Так. Що тут у нас?
Це стандартний 19-дюймовий RCA.
З вбудованим відеомагнітофоном? Так, дуже добре. Непогана колекція.
Подивимось. Ось крісло-гойдалка
і родзинка інтер'єру.
Двоспальне ліжко.
Випробуємо його? Що думаєш?
Гей. Що сталося?
Гей.
Що таке? Щось із дитиною?
Ні.
-Що… -Ні.
Здається, ніби я вже тут бувала.
-Ніби ти вже тут бувала? -Так. Не знаю.
Що? Що відбувається?
Мені снилося це місце.
Тобі…
Ця кімната, саме ця кімната.
Ясно.
Але в моєму сні тут була Рейчел, доросла.
І вона красуня. Вона така красуня, Джею.
Ясно.
І в моєму сні звучить ця пісня, пісня Пола Анки.
-«You Are My Dest…» -«My Destiny»? Так.
Вона звучить дуже гучно.
І уві сні
я розумію, що скоро трапиться щось страшне.
І я відчуваю те, що відчуває вона.
Наче ми й досі в одному тілі.
Ясно.
І я мушу сказати їй,
мушу знайти спосіб сказати їй. Але це…
Так.
Я не можу говорити. Я наче тону.
І це жахливо.
А потім я прокидаюся й чую мамин голос.
Це лише сон. Перестань.
-А якщо це реальність? Якщо це правда? -Але це неправда, Александро.
Твоя мама хотіла тебе налякати.
Ти не помреш через те, що одружишся.
Це божевілля, так?
Те, що вона тобі казала, — божевілля. Я на неї злий.
Сідай. Ось так.
Гаразд. Добре. Отак. Гаразд.
Просто дихай, добре?
Слухай, твоя мама була сама не при собі.
Вона намагалася тебе контролювати.
Поглянь на мене. Давай.
Не дозволяй їй контролювати тебе.
Бо з дитиною все буде добре.
І з тобою все буде добре.
Нічого страшного не…
Який у нас урок? Четвертий?
Так?
Урок номер чотири, маленька.
Не забувай дихати.
Джею!
Привіт, крихітко.
Привіт, Рейчел.
Ти поділяєш мої мрії
Ти моє щастя…
Я завжди любитиму тебе.
Ось що ти…
Саме так!
Ти моя ніжна ласка…
Гаразд.
Добре.
Так.
-Джею. -Вітаю. Ви свідок?
Я Джей. Це Александра.
Гей. Швидке питання. Можете фільмувати?
Я побіжу туди. Хочу переконатися, що я в кадрі.
Ти впевнена, що він той самий?
Тобто?
Шлюб — це природний акт. Але й святий.
Це шанс, дарований людству згори, —
привести дві благословенні душі ближче до Господа
й усіх тих, кому пощастило бути Його свідком.
Я обіцяю кохати тебе просто й зі всією старанністю.
У часи нестерпного болю й невпинної радості.
Я обіцяю кохати тебе за все, ким ти був,
і все, ким ти можеш бути.
Я обіцяю кохати тебе за все, ким ти був,
і все, ким ти можеш бути.
Але наші душі стають одним цілим…
-Але наші душі стають одним цілим… -Я віддзеркалюватиму тебе.
Я віддзеркалюватиму тебе.
Джею, чи береш ти Александру Гаркін за законну дружину
в ім'я Отця, Сина й Святого Духа?
Так.
А ти, Александро Гаркін,
чи береш ти Джея Голмена за законного чоловіка
в ім'я Отця, Сина й Святого Духа?
Так.
-Створиш потрібну атмосферу? -Гаразд.
Я знайду ідеальну пісню.
Подивимось.
Що ж…
Супер. Так.
Ось саме те, що треба.
Боже.
Як добре. Як гарно.
Я саме так усе й уявляв.
Овва, глянь.
Ось обручка.
А ось і гаряча пара.
Гаразд. Поклади це. Потанцюймо.
Добре.
Перший танець.
Тепер усе офіційно.
-У тебе кров з носа. -Що?
-У тебе кров з носа! -Ні, кохана, у тебе.
Ось. Затисни.
-З тобою все гаразд? -Усе добре.
Можна подивитися?
Боже. Вона сильно ллється. Стій тут. Я візьму серветку.
Гей.
Боже мій. Трясця. Де моя куртка? Боже!
Не допомагає. Я подзвоню 911.
Допоможи.
Скажи їй, що…
Гей, не непритомній.
Александро.
Гей.
Александро!
Гей. Будь зі мною!
Не відключайся!
Будь ласка, кохана!
О чорт!
Пробач! Боже!
Мені так шкода!
Ні! Будь ласка.
Пробач!
Мені так шкода.
-Татко з тобою. -Ні!
Дай мені секунду, будь ласка.
Дихай. Дихай зі мною.
Навіщо ти мені це показав?
Боже мій.
Ні.
Ти казав, що вона померла в лікарні.
Ти брехав мені про все!
Дихай зі мною.
Ні.
Боже, ні. Я цього не робитиму.
Боже мій. Перестань. Ти божевільний!
Ти божевільний! Перестань!
Тату, мені це не треба. Перестань. Чорт.
Послухай мене.
Вона відчувала, що скоро трапиться щось страшне.
Ти цього не відчуваєш?
Скажи, що ти в шоколаді.
Скажи, що у тебе в голові співають пташки.
Ти це відчула, наближаючись сюди?
Просто… страх?
Страх?
Ти бачила, як вона йшла до вівтаря?
Вона йшла за нею, за тобою теж піде.
Що ти таке кажеш?
Отримавши запрошення, я зрозумів, що все повторюється.
Яке запрошення?
Запрошення минулого тижня.
Запрошення на моє весілля?
Так.
Я тебе не запрошувала.
Тиждень тому я отримав запрошення поштою. Я відіслав його назад з попередженням.
Я одразу виїхав, щоб забрати тебе.
Ти помреш, якщо вийдеш за нього.
Тату…
Що ти взагалі верзеш?
Цього не може бути.
Боже мій, не роби так зі мною. Не можна так зі мною робити.
Я зробив це,
все це…
щоб захистити тебе.
Я не дозволю, щоб з тобою щось сталося…
після цього.
Вона щось хотіла мені сказати у відео.
Що вона хотіла сказати?
Вона хотіла мене попередити.
Я хочу тебе попередити.
Скасуй весілля
й тікай звідси, поки історія не повторилася.
-Боже. Ти жива. -Джулз?
Що? Гей! Що відбувається?
Джулзе! Гей!
-Що? -Рейчел, відійди від нього.
-Якнайдалі. Це небезпечна людина. -Джулзе, це мій тато.
-Ні. Це Спокутник. Чорт! -Що?
Це не Спокутник. Це мій тато.
-Що це за тип? -Що ти робиш?
-Відійди від нього. Повір мені. -Джулзе, глянь на мене.
-Джулзе? -Прибери пушку від мого обличчя.
Тату, перестань. Послухай.
-Це мій тато. -Це Спокутник.
Опусти рушницю. Це не Спокутник, а мій тато. Опусти рушницю.
Джулзе?
-Поглянь на мене. -Це ти.
Це справді ти.
Дитина — це ти.
Що?
Джулзе, повернися! Перепроси брата негайно!
Я втік з дому.
Я знайшов цю хатину. Я був…
-Що ти таке кажеш? -Я стояв саме тут.
Так, але вона була б рада за нас, правда?
Нічого…
-Нічого страшного не сталося. Усе гаразд. -Усе гаразд.
-Створиш потрібну атмосферу? -Гаразд.
Я знайду ідеальну пісню.
Подивимось.
Обожнюю. Так.
Ось саме те, що треба.
Боже.
Супер. Чудово.
Як я й уявляв.
Я бачив, що ти зробив.
Я бачив її.
Скажи їй, що все це правда.
Допоможи!
Ти впевнена, що він той самий?
Вона так сказала?
Так. Вона так сказала.
Усе буде добре.
Пробач!
Мені так шкода!
Пробач!
Мені так шкода.
А потім убив її. Ти вбив її.
І я не дозволю йому вбити тебе.
Я не вбивав дружину.
Я бачив тебе.
І я б ніколи не вбив свою доньку.
Я тебе бачив!
Ти не все бачив! Хто ти такий?
Я тебе бачив! Я все бачив! Я бачив!
Рейчел, тікай звідси!
Рейчел, сідай у фургон!
-Я бачив тебе. Я тебе бачив. -Рейчел?
ВИБАЧТЕ, ЗАЧИНЕНО
Ти — моя доля
-Гей! -Ти поділяєш мої мрії
Ти для мене більше, ніж життя
Ось хто ти
Гей!
Ти був на весіллі моїх батьків. Скажи, хто ти в біса такий.
Рейчел Гаркін. Випий зі мною.
Звідки ти мене знаєш?
Ти мені дещо винна, правда?
Сідай.
Подумай, що ти мені винна.
-Я тобі нічого не винна. Я тебе не знаю. -Ану сядь!
Ти повинна перепросити мене.
Та нічого. Тепер ми квити.
-Боже. -Барменко, дай їй «Криваву Мері».
Ти щойно мене штрикнув. Він мене штрикнув!
Спершу ти його штрикнула.
Прокляття.
Колись я був таким, як ти.
Розкажу тобі історію
моїх прапрапрапрадідів.
Тобі це треба?
Колись жила собі одна наречена
й закоханий у неї наречений.
Але перш ніж вони одружилися,
наречений трагічно загинув на полюванні.
Його наречена була в розпачі.
Вона гукала в темряві.
Вона благала Смерть повернути її рідну душу.
Смерть була рада погратися.
Смерть любить угоди.
Смерть сказала: «Я поверну твого нареченого з мертвих,
але лише якщо ти віриш,
що він справді твоя рідна душа».
Авжеж…
угоди зі Смертю простими не бувають.
Смерть змусила її дітей нести той самий тягар.
Усі діти, народжені від цього фатального союзу,
мали одружитися з рідною душею
або заплатити данину Смерті.
Згодом це передалося мені.
І одного дня
я зустрів свою кохану,
милу Маріанну.
У день нашого весілля
таємничий чоловік прийшов до мене й сказав:
«Ти маєш одружитися зі своєю рідною душею до заходу сонця, або ти помреш».
Знаєш, що я зробив?
Я покинув її біля вівтаря. Я був боягузом.
Прокляття поширилося на мою кохану Маріанну.
З часом вона знайшла іншого чоловіка.
Його звали Томас Гаркін.
Твій прапрапрапрапрадід.
У Маріанни й Томаса були діти, і в них були діти,
і всім їм батьки казали те саме.
Ти маєш одружитися зі своєю рідною душею
до заходу сонця в день вашого весілля,
або ти помреш.
А тепер, Рейчел Гаркін,
твоя черга.
Смерть переслідує тебе.
Обернися. Вона хоче роздивитися краще.
Ще ні!
У неї ще два дні.
Сідай.
Хотів би я знову бути на твоєму місці.
Безсмертній людині, як я, бракує загроз Смерті.
Вони роблять життя цікавішим.
Але було боляче, коли ти мене штрикнула.
Ні. Це…
Цього не може бути. Це…
Ти не можеш бути безсмертним. Це не…
Коли я не одружився з милою Маріанною,
мене покарали за порушення угоди зі Смертю.
Я приречений бути свідком
на всіх весіллях рідних Маріанни.
Твоє весілля — наступне.
Моє єдине завдання — бути свідком.
Але я люблю давати невеличке попередження.
Ти впевнена, що він той самий?
Ти любиш давати попередження, коли вже надто пізно.
-Дякую. -Для тебе ще не пізно.
Ти ще маєш 48 годин, плюс-мінус.
А якщо я навіть не вірю в рідні душі?
Саме час почати.
Овва.
У мене щось для тебе є.
ШТАТ НЬЮ-ЙОРК НОТАРІАЛЬНА ЗАЯВА ДЛЯ РЕЄСТРАЦІЇ ШЛЮБУ
Усе просто.
Одружися до заходу сонця в день весілля.
Якщо він твоя рідна душа, ти житимеш.
Якщо ні, ти помреш.
А якщо я не вийду заміж, це…
прокляття рідних душ перейде на Нікі та його родину?
Саме так.
Усі в цій родині будуть змушені одружитися з рідною душею чи померти.
Правильно.
Ну, тоді я в дупі. Так чи інакше.
Або я одружуся й помру,
або не одружуся
й прокляну весь його родовід.
Якщо віриш, що він справді твоя рідна душа, — то ні.
Тоді житимеш. Вибирай.
Господи.
Це…
-Це клятий кошмар. -Ні.
Значно гірше.
Це реальність.
Рейчел!
Тату. Знаєш цього чоловіка?
Подивися на нього. Він був свідком на вашому весіллі.
Ти пам'ятаєш?
Він постарів хоч на день за 30 років?
Нам треба їхати. Годі.
Ні! З мамою сталося не те, що ти думаєш.
Поговори з ним,
закрий тему
та їдь додому.
Я тебе не відпущу.
Тату, ти пережив кошмар, і мені шкода, що це сталося з тобою.
Ти міг жити далі по-різному,
але вибрав поганий шлях, не відпускаючи мене.
Я не твоя. Ясно?
Я вже поїхала, і ти не можеш це змінити.
Вибач.
Я повернуся до свого життя.
АЛЕ, ТАТУ, Я ХОЧУ!
От чорт.
Так.
Це якийсь кошмар.
Так.
-У твоєму житті теж повний безлад. -У моєму?
Ти там був і став свідком цього.
Тобто
не дивно, що ти вважав його монстром.
Ти віриш у те прокляття?
Привіт, Рейчел.
Я завжди любитиму тебе.
Так.
Вірю.
ДВА ДНІ ДО «ТАК»