Kiitos kyydistä ja kaikesta.
Mitä sinä aiot tehdä nyt?
Aion hymyillä leveästi harjoitusillallisilla tänään,
selviytyä huomisesta hääpäivästäni ja elää onnellisena elämäni loppuun asti.
Hän on sielunkumppanini.
Niin, no. Taidat valehdella itsellesi.
Oletko varma, että hän on sielunkumppanisi?
Olen. Kohtalo on puolellamme.
Tapaamisemme oli puhdasta kohtaloa, ja…
On paljon muutakin. Meillä on hyvä suhde. Kaikki menee hyvin.
Anna prosenttiluku. 75, 80?
Panit meidät kertomaan tunteistamme kammottavalle tikkunukelle.
92.
Selvä. -Selvä.
Nousisitko lentokoneeseen, jos lentäjä sanoisi:
"Tervetuloa lennolle.
On 92 prosentin todennäköisyys, että pääsemme määränpäähämme."
Luottaisin vaistooni, ja Nickykin luottaisi. Tiedän sen.
Voisit yrittää saada se luvun sataan ennen kuin astelet alttarille.
Niin. Hyvä, kiitos.
Selvä. -En kuole.
No niin.
Hyvää yötä. -On aamu.
NEW YORKIN OSAVALTIO VAKUUTUS AVIOLIITTOLUPAA VARTEN
Missä olet ollut?
Uskotko kirouksiin?
Näin unta, että olit tarantula ja vihainen minulle.
Ja sitten -
olit taas sinä, ja sitten olit todella vihainen minulle.
Sitten jätit minut alttarille.
En tekisi sinulle niin.
Muututko jättiläishämähäkiksi?
Teen parhaani välttääkseni sen.
Olet minulle se ainoa oikea.
Se olet sinä.
Tietenkin. Tunnen samoin sinua kohtaan. -Olen tosissani.
Se, mitä äitisi sanoi sinusta ja sielustasi…
Se on puhdas ja täydellinen.
En anna sille tapahtua mitään. Sinun sielusi on minun,
ja minun on sinun.
Olemme hyviä. Uskomattomia. Olemme paras tuntemamme pariskunta.
Mikä sinulla on? -Eikö niin?
Olen täysin samaa mieltä. -Miksi sitten…
Tämä on mukavaa.
Olet vain niin… -Mitä?
Romanttinen. -Rehellinen?
Olemme sielunkumppaneita. Joten sillä ei ole väliä.
Millä ei ole väliä?
TERVETULOA CUNNINGHAM-HARKININ HARJOITUSILLALLISILLE
EDELLEEN KAKSI PÄIVÄÄ HÄIHIN
Katsopa sinua. -Näytätte kaikki kauniilta.
Hyvää iltapäivää, rakas perhe.
Toivotamme teidät kaikki tervetulleiksi, läheltä ja kaukaa tulleet,
juhlimaan poikaamme Nickyä ja hänen ihanaa morsiantaan Rachelia.
Haluaisin kertoa tarinan rakkaudesta, joka loi teidät.
Kumpikaan teistä ei olisi täällä Ilman sinua ja minua.
Jotkut miettivät koko elämänsä: "Mikä tekee ihmisestä sielunkumppanin?"
Voin kertoa seuraavan täydellä varmuudella.
Oli onnenkauppaa, että löysin sielunkumppanini.
Jotkut kutsuvat sitä kohtaloksi.
Olin erikoistuva lääkäri.
Olin juuri tehnyt 30 tunnin työvuoron. Tuli tunne, ettei kannata lähteä vielä.
Jokin kertoi, että minun pitää palata hyvästelemään ystäväni Beau,
joka oli aloittamassa vuoroaan päivystyksessä.
Kuulen vihaisen äänen huutavan minulle.
Käännyn ympäri,
ja siellä minua tuijottaa upein nainen, jonka olen koskaan nähnyt.
Mitä tämä upea nainen sanoi?
Hän sanoi…
"Kiinnitä se takaisin."
Mikä näky. Kaunis nainen seisoo siinä verinen tiskipyyhe sormensa ympärillä.
Hän oli melkein leikannut sen irti ja oli jonottanut koko yön.
Palaamme päivystykseen, ja alan ihmetellä:
"Onko tämä mies edes töissä täällä?"
No, hänellä on sairaalan nimikyltti ja työasu.
Kai hän ainakin lääkäri on.
No, en akuuttilääketieteen lääkäri, mutta olen ollut kierrolla päivystyksessä.
Yritän epätoivoisesti muistaa, mitä pitäisi tehdä.
Alan paikata hänen sormeaan, mikä menee yllättävän hyvin.
Se oli tuskallista.
Aloin ajatella, "Tämä kaveri ei oikeasti tiedä, mitä tekee."
Mutta sinä jäit. -Olit söpö, ja minä vuodin verta.
Ja ei kauaakaan, kun laitoin siihen sormeen sormuksen.
Sormenpää on yhä tunnoton.
Älä kerro heille. -Ei se mitään.
Tekisin yhä sen vaihtokaupan vuoksesi.
Tässä me sitten olemme.
Te kaikki olette.
Jakakaa tänä iltana viisauttanne -
uusimmille sotilaillemme avioliiton sotapolulla.
Liittykää seuraani.
Nostetaan lasi onnelliselle parille, kohtalolle -
ja sille, että esittää osaavansa jotain, kunhan sen tekee rakkauden vuoksi.
Kippis. -Kippis.
Kippis.
Nauttikaa juhlista.
Ihana tarina.
Äitini mukaan ennen naimisiinmenoa pitää kokea jotain traumaattista yhdessä.
Miten muuten oikeasti tuntee toisen? -Se on välttämätöntä.
Entä jos mitään traumaattista ei tapahdu?
Vai koitteko jotain traumaattista tarkoituksella?
Meidän ei tarvinnut. Frankin äiti kuoli edessämme.
Onko kukaan kuollut edessäsi?
Tavallaan. -Entä sinun ja Nickyn edessä?
Kukaan ei ole kuollut meidän kahden edessä.
Teillä on kaksi päivää aikaa.
Anteeksi. -Rachie!
Siinähän sinä olet.
Anteeksi. Oletko tavannut serkkuamme Kikiä?
Hän on rauhoittavien suurkuluttaja. Kiki!
Tässä hän on.
Tykkään tyylistäsi. Tosi särmikäs. -Ai, kiitos.
Rachel on psykiatri.
Ei, minä… -Oletko? Mikä minulla on?
Anteeksi, mitä tarkoitat? -Haluan toisen mielipiteen.
Ei tarvitse diagnosoida nyt. Kerro myöhemmin kahdestaan.
Doug ja minä olemme nuoruudenrakastettuja. -He tapasivat Columbiassa.
Miten tapasit Nickyn? -Se on hyvä tarina.
Lähes yhtä hyvä kuin vanhempieni. Kosmista kohtaloa.
Vai niin.
Kerro heille. -Hyvä on.
Pari vuotta sitten matkustin ympäri maata. Kävin haastatteluissa maisteriohjelmiin.
Viimeinen haastattelu oli Texasin yliopistossa Austinissa.
Minulla oli koko päivän kauhea tunne, mutta pakotin itseni haastatteluun.
Tunne vain kasvoi kasvamistaan. Tuntui kuin tukehtuisin.
Kun pääsen lentokentälle, tunne on musertava.
Jonotan portilla noustakseni koneeseen, kun se yhtäkkiä iskee.
Tämä on se paha asia.
Jos nousen tähän koneeseen, jotain…
Mistä tiesit sen?
En osaa selittää. Minä vain tiesin. Aloin mennä paniikkiin.
Katselen, kuinka ihmiset nousevat koneeseen.
Olen täysin lamaantunut. Lopulta olen ainoa jäljellä.
Porttivirkailija katsoo suoraan minuun ja kuuluttaa:
"Viimeinen kuulutus. Portti sulkeutuu."
Mutta et ollut viimeinen.
En.
Oli joku toinenkin.
Eräs mies. Hän oli söpö.
Mietin: "Surullista, että tuo söpö tyyppi kuolee tuhoon tuomitulla lennolla."
Sitten tulee aivan viimeinen kuulutus. En ole liikkunut 20 minuuttiin.
Porttivirkailija on vihainen, ja söpö tyyppi huomaa minut.
Hän kävelee luokseni ja kysyy: "Oletko kunnossa?"
Normaalisti sanoisin olevani kunnossa, että tyyppi menisi pois.
Mutta hänessä on jotain perin juurin luotettavaa.
Katson häntä ja sanon: "Tämä kuulostaa hullulta,
mutta minusta tuntuu, että jotain pahaa tapahtuu.
En osaa selittää sitä, mutten nouse tuohon koneeseen."
Hän katsoo minua,
hymyilee vienosti ja sanoo: "Vitut lennosta."
"Ajetaan sinne."
Eikä. -Kyllä.
Noin vain: "Vitut. Ajetaan sinne."
Tuosta vain hän luotti tunteisiini.
Ihan maagista. -Se ei ole edes paras osa.
Rachel… -Hitsi. Kerro heille paras osa.
Älä ole niin Jules, Jules. Kerro heille.
Portti on kiinni, ja olemme virallisesti yhdessä matkalla.
Kiitän häntä.
Hän katsoo minuun ja sanoo:
"Taisit juuri pelastaa henkeni."
Kyyneleitä. -Tiedän.
Milloin tämä tapahtui?
Milloin se oli? -Kolme vuotta sitten.
Milloin täsmälleen? -Hullua… Helmikuussa.
Mitä väliä?
Putosiko kone? -Ketä kiinnostaa, Doug?
Rachel.
Haluan esitellä sinut eräälle henkilölle. -Selvä.
Anteeksi. -Oli hauska tavata.
Tänne päin.
Oletko kunnossa? -Olen.
En aio esitellä sinua kenellekään.
Etkö? -Näytit tarvitsevan pelastamista.
Ei. Pärjäsin oikein hyvin.
Niinkö? Vai niin.
Haluatko puhua siitä? -Mistä?
Mikä on prosenttisi? -En tiedä, mistä puhut.
Oletko kertonut Nickylle?
Hänen ei tarvitse tietää. Siitä ei tule ongelmaa.
Sielunkumppani on kohtalon sanelema.
Sielumme ovat yhteydessä, mutta ne jakautuivat.
Tapaamisemme oli niin epätodennäköinen. Mitkä ovat oikeasti todennäköisyydet?
Kaikista tapaamistani ihmisistä ja kaikista olosuhteista,
jos on olemassa sielunkumppaneita,
Nicky on minun sielunkumppanini.
Hyvä on.
Ja minä rakastan häntä.
Selvä.
Ei tarvitse uskoa minua.
Uskotko itse? -Uskon.
Niinkö? Selvä. -Kyllä.
Universumi voisi toki antaa merkin,
että Nicky on sielunkumppanini enkä kuole alttarilla, mutta kyllä.
Merkkiä ei ole tulossa.
Hauskaa.
Haluatko drinkin? -Kyllä.
Kun olin päässyt lentokentälle, olin tukahtumassa.
En pystynyt nousemaan koneeseen.
Tiesin, että jotain pahaa…
Virkailija kuuluttaa: "Viimeinen kuulutus. Portti sulkeutuu."
Olen täysin lamaantunut. En ole liikkunut 20 tai 25 minuuttiin.
Ja on sääli, että se söpö tyyppi kuolee tuhoon tuomitulla lennolla.
Katson porttivirkailijaa, ja hän katsoo minua.
Hän on vihainen. Huomaan sen söpön tyypin.
"Vitut. Ajetaan sinne."
Anteeksi, kerroin jo sinulle. Toistan itseäni.
"Taisit juuri pelastaa henkeni."
Aivan ihanaa.
Onko tämä sitä kohtaloa?
Tapaamisenneko on syy, miksi pidät Nickyä sielunkumppaninasi?
Kyllä. Tapaamme kaupungissa, jossa kumpikaan ei asu.
Satumme olemaan samalla lennolla.
Hän ymmärtää selittämättömän pelkoni ja ajaa minut maan halki.
Onpa romanttista. Kuin suoraan elokuvasta.
Mutta myös kammottavaa. Hän oli vieras ihminen.
Ei se ole kammottavaa. -Olisi ollut jos ette menisi naimisiin.
Mutta he menevät. Romanttista. -Mitä Nicky teki Austinissa?
Hän taisi käydä opiskelukaverinsa luona.
Kenen? -Mitä väliä?
Jokin ei täsmää.
Mikä ei täsmää?
Lakkaa etsimästä aukkoja tarinasta. Se on hyvä tarina.
Missä te tapasitte? -Hei.
Hei. -Puhuimme sinusta.
Valerie-tätini haluaa kovasti tavata sinut.
Hänellä on meille tärkeitä avioliittoneuvoja.
Avioliittoneuvojako? Selvä.
Kiva tavata. -Vien hänet.
Hei. Mukava tavata.
Näetkö tuon tarjoilijan takanani? Hän on se tyyppi, joka löi minua.
Se, joka jätti vauvansa autoon.
Mitä? -Tiedän. Kävimme samaa alakoulua.
Hän on itse asiassa mukava tyyppi.
Tule.
Se toimii joka kerta. Kun tulee riitaa, molemmat ovat turhautuneita.
Olette pattitilanteessa. Tämä toimii, koska se paljastaa totuuden.
Ei voi paeta. Se on niin yksinkertaista. Tässä se tulee.
Viisi minuuttia keskeytyksetöntä katsekontaktia.
Vai niin. Kuulostaa…
Tehokkaalta. -Sitä minäkin.
Näette kohta. -Hetikö?
Keskellä juhliako? -Kyllä. Viisi minuuttia.
Vain katsekontakti. Ei saa puhua.
Otan aikaa. Oletteko valmiita? Kolme, kaksi, yksi, nyt.
Kenen luona vierailit Austinissa, kun tapasimme?
Yliopistokämppikseni Chrisin luona.
Olette tavanneet. Hän on allerginen kaikelle.
Pilaatte sen puhumalla. Ei puhetta. Vain katsekontakti.
Älä katso minuun. -Selvä.
Aloittakaa alusta.
Aloitetaan. Kolme, kaksi, yksi.
Nyt.
Mitä tapahtui?
Tanssitaan. -Haluatko tanssia?
Meni vasta kaksi minuuttia. -En osaa tanssia tätä.
Eikö pitäisi oppia tanssimaan kunnolla?
Emme ikinä tanssi kunnolla. -Tee vain kuten muutkin.
Ihan sama, mitä kukaan sanoo.
Kyse on seksistä. Täytyy pitää kipinä elossa.
Tehkää, mitä ikinä tarvitaan. Siis ihan mitä tahansa.
Ottakaa muita mukaan.
Ja jättäkää heidät pois.
Elämme vastakkainasettelun aikaa.
On hyvä muistaa, mikä pohjimmiltaan on tärkeää.
Rakkaus. -Kulta, älä keskeytä.
Anteeksi. -Mistä puhuinkaan?
Onnellisen avioliiton salaisuudesta.
…ja rakkaus ei sovi käsitykseen vapaudesta.
Joku voisi pitää sitä järkevänä…
Tiedän. Pitäisi elää onnellisena yhdessä. Kukaan ei halua ajatella avioeroa.
Mutta on rakkautta, ja sitten on tietämättömyyttä.
Ei se ole niin mustavalkoista. -Totta helvetissä on. Kaikki on.
…ja teet isoisäsi ylpeäksi tuonpuoleisessa?
Hitsi. -Kyllä vain.
Toivon niin.
Milloin kerrot sen kuuluisan tarinan?
Tarinan tapaamisestanne. -Niin.
Pari vuotta sitten lensin ympäri maata ja…
Mitä sinä teet?
Stalkkaan Instagramissa. -Ketä?
Yritän löytää tyttö-Nickyn. Hän oli Austinista.
Kuka?
Tyttö-Nicky.
Tyttö, jota Nicky tapaili Mollyn jälkeen ja ennen Rachelia.
Miksi?
Jokin ei täsmää. Mikä hänen sukunimensä oli?
Muistatko? -Tule mukaan.
En. -Niinkö?
-En. -Niinkö?
Ei. Hei.
Miksi olet niin uppoutunut tähän? -Rachel on kirottu.
Miten tämä siihen liittyy?
Hänestä se typerä romanttinen tarina todistaa,
että heidät on tarkoitettu yhteen ja siksi hän ei kuole.
Mutta siinä on muutakin, ja minun pitää todistaa se.
Miksi? -Jotta Rachel ei kuole.
Jotta hän ei kuole kuten äitinsä.
Miksi se on sinun ongelmasi?
Hänen kuoleva äitinsä pyysi minua estämään sen. Minun täytyy yrittää.
Tämä ei voi olla sinun taakkasi kantaa. -Mutta olin siellä.
Sinun ei olisi pitänyt olla. -Mutta olin.
Ehkä olin siellä syystä.
Nyt ymmärrän sen kaiken.
Se ei ole keksitty hirviötarina. Se on oikeaa kauhua.
Se, mitä näin siellä,
sekoitti pääni.
Halusit minun tekevän asialle jotain.
Nyt voin tehdä sille jotain. Voin tehdä tämän.
Ei se mitään, ettet usko siihen.
Mutta minä näin sen omin silmin.
Tyttö-Nickyn sukunimi on Stewart.
Yritä olla pilaamatta juhlia samalla, kun tuhoat romantiikan.
Olen ainoa jäljellä. Virkailija katsoo suoraan minuun ja sanoo:
"Viimeinen kuulutus. Portti sulkeutuu."
Unohdit söpön tyypin.
Ai niin. -Kiitos.
Anteeksi, jäljellä on vain minä ja yksi söpö tyyppi.
Virkailija sanoo nimeni yhä uudelleen ja uudelleen.
Sitten söpö tyyppi tulee. -Miksei virkailija kuuluttanut häntäkin?
Sanot, että olitte viimeiset kaksi matkustajaa,
mutta vain sinua kuulutettiin.
Älä välitä hänestä. Tyyppi siis tulee ja…
Siis…
Etkö ihmettele?
En ole koskaan tullut edes ajatelleeksi asiaa.
No, tyyppi on tässä. Voimme kysyä häneltä.
Mitä sinä teet? -Jules, voiko tämä odottaa?
Yritän vain ymmärtää. Miksei sinun nimeäsi kuulutettu?
Se on outoa. En tiedä miksi. -Siinä ei ole järkeä.
Haetaan juomat. -Odota.
Minulla on juoma.
Mitä? Haluan tietää.
Nicky.
Tehän tapasitte 15. helmikuuta, eikö?
Kyllä. -Jules.
Lopeta. Anna hänen puhua. -Hitto vie.
Olin hämmentynyt. Luulin, että te tapasitte maaliskuussa.
Sitten Rachel puhui helmikuusta, ja hämmennyin lisää.
Luulin sinun seurustelleen tyttö-Nickyn kanssa helmikuussa 2023.
Olit hänen Instagram-postauksessaan ystävänpäivänä sinä vuonna.
Sinun täytyi olla tyttö-Nickyn kanssa, sillä aioit tuoda hänet häihimme.
Helmikuun 15. päivänä. Jätit häät väliin. Minne olitkaan lentämässä?
Chicagoon.
Ne eivät olleet Chicagossa, vaan Kaliforniassa.
Päättelen siis, että oikeasti olit Austinissa tyttö-Nickyn kanssa.
Hän jätti sinut ystävänpäivänä tai sen jälkeen.
Nyt riittää.
Hän jätti sinut juuri ennen kun teidän piti lentää häihimme,
etkä noussut koneeseen.
Ehkä siksi, että häpesit tulla häihimme yksin.
En tiedä. Mutta istuit varmaan lentokentällä koko päivän -
murjottaen ja pelastajaa etsien.
Olet läheisriippuvainen. Et kestä olla minuuttia sinkku.
Sitten löysit hänet, pakotien.
Luulin, ettet päässyt häihini,
koska sinulla oli vatsatauti, ja että tapasit hänet kuukausi myöhemmin.
Mutta itse asiassa valehtelit meille molemmille.
Siksi Nickyä ei kuulutettu.
Hän ei ollut sillä lennolla.
Sielukumppanisi on valehtelija.
Kuinka varma olet nyt?
Viisitoista prosenttia?
Puhutaanko kohtalosta? Entä sinun ja minun tapaaminen?
Ole hiljaa. -Kun synnyit.
Nicky, vie Rachel tapaamaan Lee-setää.
Sanon vain. Se on kohtaloa, ei tämä.
Kiitos. -Pelastin juuri henkesi.
Nicky!
Turpa kiinni, Jules!
Anteeksi. -Mitä helvettiä tuo oli?
Anteeksi, että valehtelin. -Valehtelit minulle monista asioista.
Anteeksi. Olisi pitänyt kertoa totuus. -Valehtelit minulle tänään.
Kysyin, miksi olit Austinissa. Sanoit käyneesi opiskelukaverin luona.
Tiedän, mutta minä näin hänetkin sillä matkalla.
Onko sillä väliä, etten ollut lähdössä samalla lennolla?
Meillä oli upea seikkailu. Emme olisi tavanneet.
Emme olisi tässä nyt emmekä tuntisi toisiamme.
Mitä väliä, olinko lennolla vai en? -Sillä on väliä!
Luulin vihdoin tavanneeni jonkun, joka tunsi samalla tavalla.
Mutta ei! Olit vain surullinen ja sinkku.
Näit pelästyneen tytön lentokentällä ja totesit: "Seikkailu!"
En ole sinun seikkailusi. -Älä viitsi. Menemme naimisiin.
Ei sillä ole enää väliä, miten tarkalleen ottaen tapasimme.
Kutsuitko isäni häihin?
Älä valehtele.
Hän ei vastannut, eikä ole tulossa. -Miksi?
Miksi teit niin? -Olen pahoillani.
Kaduin sitä heti, mutta ketään perheestäsi ei ollut tulossa.
Vanhempani kyselivät siitä jatkuvasti.
Pelkäsin, että joku päivä vielä toivoisit, että hän olisi ollut täällä.
Psykoottinen isänikö, jonka kanssa en ole puhunut 11 vuoteen?
Tein pahan virheen. Tiesin, että se oli väärin. Anna anteeksi.
Rachel, haluan vain olla kanssasi. Anna anteeksi. Olen mokannut pahasti.
Onko totta, että edellinen suhteesi päättyi samana päivänä, kun tapasimme?
Olen laastarisuhde.
Etkä ole. -Olenpas!
Rachel, menemme naimisiin.
Tämä ei ole laastarisuhde.
Olemme yhä menossa naimisiin. Eikö niin?
Heittäisitkö oikeasti hukkaan kaiken, mitä sen jälkeen on tapahtunut?
Kaiken rakkauden ja luottamuksen? Siksi etten uskonut koneen putoavan.
Ehkä ei olisi pitänyt pelastaa henkeäsi. -Et pelastanutkaan. Kone ei pudonnut.
Hei. Anteeksi keskeytys, mutta on kynttiläillallisen aika.
Se on oikein romanttista. Ehkä se auttaa muuttumaan asennettanne.
Ollaan iloisia. Rachel, sinulla on t-paita.
Et voi käyttää sitä. -En välitä!
Herranjumala! Hän on tosi ilkeä. Hän näyttää köyhältä.
Et saa sanoa noin. -Miksi en?
Kiitos.
Hei! Hei.
Halusin vain pyytää anteeksi itseni ja sulhaseni puolesta -
aiempia tapahtumia.
Arvostamme, että olette kaikki täällä,
emmekä aikoneet järjestää show'ta, mutta hei, ilmainen show.
Halusin kertoa toisen tarinan nopeasti.
Minä kuolen sunnuntaina.
Se ei ole vitsi. Ihan totta.
Sukuni vitsauksena on jo vuosisatoja ollut kamala kirous.
Jos en mene naimisiin sielunkumppanini kanssa sunnuntaina, kuolen.
Jos en mene naimisiin, kirous leviää hänen sukuunsa,
eli teihin kaikkiin.
Anteeksi, Jules.
En tainnut kertoa sitä osuutta.
Asettakaa itsenne asemaani. Olisitteko naineet sen ihmisen?
Mitä hän tekee? -On humalassa. Hiljennänkö hänet?
Mutta ei huolta, sillä en tekisi sitä sinulle.
Riittää. -Se tapahtui äidilleni.
Hän meni naimisiin ja kuoli tuolla, metsän toisella puolella.
Sain juuri tietää syntyneeni täällä, mikä on hullua, koska ilmeisesti -
myös kuolen täällä, joten…
Olit oikeassa. Se on kosmista kohtaloa, Portia.
Tunteitanne kompaten, tri Cunningham, nostetaan malja.
Kohtalolle.
Tuo oli se putoava lentokone.
Jatkakaa syömistä.
Tekstitys: Anne-Maria Rantanen ngham, nostetaan malja.