JEDAN SAT DO „UZIMAM”
Prekidam sedaciju i ostavljam tekućinu.
-Uopće ne znaš kad će se probuditi? -Nadam se ubrzo.
Koliko brzo?
Davno sam je uspavao. Sad je stabilna.
-No ne znam može li na vjenčanje. -Mora u bolnicu.
Ne želi u bolnicu. Nije htjela da ovako završi.
Rekao si da će biti budna, da će biti dobro za vjenčanje.
-Znam. -Dao si joj previše?
Nisam ja kriv. Cijelo jutro ima napadaje.
-Prestanite. -Možemo otkazati.
-Što? -Vjenčanje.
-Za sat vremena je. -To joj je posljednja želja.
Ovako neće ništa vidjeti.
-Možda se oporavi. -Možda?
-Stiže 100 ljudi. -Boli me briga.
-Otkazat ćemo. -To nije tvoja odluka.
Nećemo otkazati vjenčanje.
Zašto se svađamo? Molim vas, ne pred vašom majkom.
-Nije pri svijesti. -Osjeća energiju.
Nećemo ga otkazati.
Zašto vam je toliko stalo? A što je s tobom?
Biraš mamu ili nju?
-Portia! -Portia.
A zašto ti tu sjediš? Ni ne gledate se.
Nesreća je da se vidimo na dan vjenčanja.
Nesreća je za neodgovorne.
Ne postoji. Postoje samo loše odluke, poput ove.
Portia, ozbiljno…
Ne, ozbiljno!
Silila me da zovem vraga da vidi je li ti srodna duša.
-Nije tako bilo. -Odakle mi onda ovo?
Ne od vraga.
Ne, neka mi je mrtva žena razbila lice.
-Ti si je prizvala. -Nisam. Dosad nije bilo tako.
Što se dogodilo na toj jebenoj djevojačkoj?
Zašto?
A onda sam se probudila na njezinom podu.
Ne znam kako. Bila je čudna, a mama je imala hrpu napadaja.
-Nije Rachel kriva. Ja sam. -Kriv je tumor na mozgu.
Ona je zla i nešto taji.
-Nije zla. -Pokušavam spasiti obitelj, Julese.
-Samo se malo smiri… -Smirena sam.
-Silila me da zovem vraga. -O čemu govoriš?
Nije to bio vrag, nego moja praprateta.
I ništa ne tajim.
Rekla sam vam što mi se događa.
Svi smo mnogo toga doživjeli ovaj tjedan. Ali usprkos tome
završit će prekrasnim jebenim vjenčanjem, tako mi Bog pomogao.
Danas ćemo se vjenčati.
Volim njega i sve vas.
Znam da je to vašoj mami jako važno, ali vjenčanje je naše
i nećete ga upropastiti.
Hodat ću do oltara u njegov jebeni zagrljaj.
Ona će se probuditi za vjenčanje njezinih i svih naših snova.
Održat ćemo ga.
Ne.
Ne, otkazujemo ga. Zar ne, tata?
-Apsolutno ne. To je… -Ne. Nema šanse.
-Nećete ništa otkazati. -Portia, to nije tvoja odluka.
Vjenčanje će se održati. Stavi led na to.
-A ti odjebi. -Ostat će ti ružan ožiljak.
-Ti si ružan ožiljak. -Dosta je, molim vas.
Svi van.
Ometate mi suprugu.
Tata, oprosti.
-Hvala. -Samo hoću pomoći.
Žao mi je, tata.
Dođite.
Dobro. Dođite.
Imam plan.
Kakav?
Ne mogu sve objasniti. Ti ostani s Nickyjem i budi mu kum,
a mi ćemo te zvati kad te zatrebamo.
Ali moram znati plan. Hej, Nell!
Šuti! Radi što ti kaže.
Čekaj, koji je plan?
Imam knjigu o kojoj je Portia govorila kad je bila opsjednuta.
Nešto živo, nešto mrtvo, nešto ukradeno, nešto crveno.
To je ritual. Kad ga napravimo, sve će biti u redu.
DOGODIT ĆE SE NEŠTO JAKO LOŠE
To je verzija izreke „nešto staro, nešto novo, nešto posuđeno, nešto plavo”.
Nešto živo dolazi od mladoženje. Dođi.
Nešto mrtvo od mladenke, nešto ukradeno od svekrve
i nešto crveno od protivnika.
Piše da je krv najbolja, pa je moramo prikupiti i pomiješati
da je popijem prije vjenčanja.
Kad je popijem,
postat ću njegova srodna duša ako već nisam.
Što misliš?
Ti si poludjela.
DA POSTANE NJEGOVA SRODNA DUŠA
NEŠTO ŽIVO OD MLADOŽENJE
Sjeme mladoženje…
NEŠTO MRTVO OD MLADE
-Izvadit ćeš si kost? -Ne znam.
NEŠTO UKRADENO OD SVEKRVE
Kosa svekrve i…
NEŠTO CRVENO OD PROTIVNIKA
Krv. Bože.
POMIJEŠATI I POPITI
-I popit ćeš to? -Valjda.
SRODNE DUŠE
Isuse Kriste, Rachel.
Nisi tako trebala odgovoriti.
Kost mladenke? Želiš izvaditi kost?
Ne, ne želim.
Sjećaš se što sam rekla, da se držiš stvarnosti?
Da, prije nego što je Portiju opsjela moja mrtva prateta.
Stvarnost više nije opcija.
-Ima prilično veliku nuspojavu. -Znam.
Pretvorit će te u njegovu srodnu dušu. Kako?
Ne znam.
To je suludo.
U najgorem slučaju neće uspjeti.
Ne, u najgorem će te slučaju pretvoriti u robota.
Da, dobro.
Razmišljala sam o tome. U redu je jer je Nicky sjajna osoba.
Nema bolje osobe od Nickyja, ali ja nisam sjajna osoba.
Ja sam srednje loša osoba.
Oduvijek sam to znala, a ovo je prilika da to popravim.
To nije istina. Nisi loša osoba. Vrlo si dobra osoba.
Ne. Ovo je samo jedan od mnogih primjera, u redu?
Ono sinoć. To je nešto što bi učinila srednje loša osoba.
To je smisao momačke večeri.
Otkad kad su ih izmislili.
Ovo nisu stara vremena.
Muškarci to stalno rade.
Da, ali Nicky ne bi jer je Nicky dobar.
I njegova bi srodna duša bila dobra i sad shvaćam da je to možda sjajno.
Ako ritual doista upali,
možda će mi ovo doći kao neka vrsta lobotomije.
Ne trebaš lobotomiju.
-Ali ne želim umrijeti. -Možda ćeš umrijeti, a možda i nećeš.
Želim biti sigurna da neću umrijeti.
-Zato ću napraviti ritual! -Ne znaš koje su posljedice.
Znam koje su posljedice, dobro?
Ili ću ga napraviti i preživjeti ili neću i vjerojatno ću umrijeti.
Da, ali živjet ćeš kao verzija sebe koju ne prepoznaješ.
Da, ali vrlo živa verzija.
Mislila sam da samo moraš vjerovati da ti je srodna duša.
Ne želim umrijeti kao moja mama.
To znači…
da moram nešto pokušati.
I zato ću to učiniti s tvojom pomoći ili bez nje,
ali učinit ću to.
Ovo neće biti tragično vjenčanje.
Tako ću biti 100 % sigurna.
Misliš da je to jedini način?
Kvragu!
Bože, vjenčanje je u podne.
Vjenčanje je u podne, a sunce zalazi u 16:44. Sad je 11:08.
Dobro, počet ću s nečim ukradenim od Victorije
i onda nečim crvenim, vjerojatno od Portije jer me mrzi.
Usput, možeš li reći Julesu za plan?
Mora nam pomoći s nečim mrtvim, a onda ću se vratiti po Nickyja.
Možeš li mi to napraviti?
Došla sam ti reći da otkazujem svadbu.
-Ionako se nisi sredila. -Čekaj! Portia!
Čekaj!
-Čekaj! -Prije četiri dana nisi je ni htjela.
Mnogo se toga promijenilo.
Da, ti si donijela neizrecivo zlo u kuću.
Ne želim da utječe na tvoju obitelj, pa se moram udati.
Dosta o tom narcisoidnom prokletstvu.
-Umišljeno je i kvari pozitivnu energiju. -Pozitivnu energiju?
-Mami se neće ostvariti želja zbog tebe. -Ne, zbog tebe, ako otkažeš vjenčanje!
Sad je malo kasno za to.
Bez problema ću reći svima da odu.
Dobro.
Samo naprijed.
Opet te nije briga?
Nije tako, samo se nemam vremena svađati s tobom.
Zašto nemaš vremena?
Jer je vjenčanje za 45 minuta i moram…
Ne misliš to valjda ozbiljno?
Mislim! Imam pravo na to!
Hvala. Bilo je sjajno.
Smiri se. Gosti stižu. Što je?
Ne slušaš me.
Nećeš ovo pretvoriti u neki sotonistički obred.
Ludo je što to misliš.
Ne nakon što sam dobila šamar od tvoje veze iz podzemlja.
-Reći ću svima da odu. -Dobro, nije važno.
Ne trebam stotinu ljudi.
Reci im da odu. Trebam samo Nickyja, prstenje i svjedoka.
Svejedno ću se udati.
Dobro?
A ti još možeš dati majci što želi,
a to je prekrasno vjenčanje.
Hajde.
Ljudi dolaze. Da ti to uzmem?
Zašto?
Jer je krvavo i gadno.
Zašto želiš moju krv, Rachel?
Ne želim tvoju krv. Samo ti pokušavam pomoći.
Ne!
Jebemu!
Oprostite, gdje je prvi susret para?
Ovo je krivi smjer. Onuda su gosti.
Vi ste mladenka, zar ne?
-Rachel. -Ne?
-Ne sad. -Moram ti nešto reći.
-Ne mogu sad. -Nešto loše.
-S bakom? -Ne znam što je bilo.
Stavio sam ih u kutiju i spustio na sekundu.
-Sad ih ne mogu naći. -Što tražiš?
Prstenove.
Kvragu. Dobro.
Znaš li gdje su? Gdje si ih zadnje vidio?
-Ne znam! -Ne znaš?
Bili su u kutiji i samo sam ih spustio.
-Razmisli gdje si ih zadnje vidio. -Čestitke!
Zdravo! Hvala. Sjećaš li se?
-Bok, Rachel! -Bok! Samo trenutak.
Živjela, dušo.
Potraži na lijevoj strani
i pokušaj se sjetiti gdje si ih zadnje vidio.
Nemam vremena za ovo. Koje je boje kutija?
Mislim da je srebrna.
Srebrna…
Tražite nešto?
Jude, idi pogledaj u dnevnu sobu.
Opusti se. Uživaj u danu. Možda ti je posljednji.
Jesi li uzeo naše prstenje?
Istina je što kažu.
Nitko ne može izbjeći tri prstena braka.
Jude!
-Zaručnički prsten… -Idi!
…vjenčani prsten
i vatreni prsten.
Jesi li uzeo naše prstenje?
Blago uzimam tek nakon katastrofe.
Ovaj je pripadao tvojoj majci.
A nosim kravatu tvog oca.
Nešto posuđeno
za mene.
Nećeš dobiti blago ovaj put, seronjo.
Neću ti dopustiti da pobijediš. Preživjet ću.
I neću to sranje prenijeti ni na koga.
To završava večeras, sa mnom.
Vidjet ćemo, zar ne?
Sunce zalazi u 16:44.
Znam. Imam dovoljno vremena. Živjeli.
Rekao sam ti!
Još boli!
-Rachel, bok. -Bok!
-Zgodna kombinacija. -Čestitam. Kako si?
Dobro. Oprostite, moram se presvući.
Čemu četiri godine medicine? Ovo je jebena šala.
-Nije li ti misija da je spasiš? -To je dramatično.
Ako ti nećeš, ja ću, a to će biti loše za sve.
Ali tebe nije briga.
Ti ćeš to učiniti?
Da, zašto ne?
Ne znaš što radiš. Sjebat ćeš.
Hoću li? Vidjet ćemo.
Dobro, ja ću.
Rachel, je li istina da ćeš nositi onu haljinu?
Njoj mama nije dala.
-Nisam to ni htjela. -Oprostite.
Odabrala sam nešto modernije.
Sinoć je bilo ludo. Razgovarale smo s duhom!
-Oprosti! -Gdje je Portia? Je li joj razjebala lice?
Da, oprosti, samo…
Ima li koga?
Što radiš?
Oprostite, samo sam…
Htjela sam provjeriti je li dobro.
Dobro?
Oprostite.
Oprostite, mislim da vam ne mogu dati
da to napravite.
Ne mogu vam to dati.
Jules je rekao da postoji šansa da će se probuditi na vrijeme.
Mislim da moramo…
Nema mnogih kao moja supruga. Njezin je plamen jak, ali kratak.
I svaki put kad se ovo dogodi,
ostane je malo manje nego prije.
Nakon svega ovoga…
istrošila se.
Obećao sam da neću pustiti da se polako ugasi.
Živjela je dostojanstveno i umrijet će…
Ne možete li pričekati…
četrdeset minuta?
Da vidimo hoće li se probuditi?
Ako je svadba njezina posljednja želja…
Ako ništa drugo…
učinite to zbog Nickyja.
Nicky mora sazreti.
Mladi ste
i možda ne možete shvatiti naš dogovor,
pa ću ti reći jasno.
Radije bi umrla kao ona
nego postala netko koga ne prepoznaje.
Sad bih htio biti nasamo sa suprugom.
Julese? Nellie?
Da, spremni smo.
To mora biti kost?
Da.
Nešto relativno neprimjetno.
Ne moraš to raditi.
Nemoj je odgovarati.
Od odstranjivanja kosti 10 minuta prije svadbe?
-To nije… -Ne svih kosti.
Molim te, želim živjeti. Želim da Nicky bude sretan.
Želim da sve ovo završi. Samo mi nešto odreži.
-A zub? -Ne, to će joj sjebati lice.
Pa?
Neće se udati natečena lica.
Ja sam mislio da joj moramo spasiti život.
Da, ali neprimjetno.
-Ovo će je nadnaravno izmijeniti. -Iznutra.
Mali nožni prst?
Odluči umjesto mene.
To je luda odluka. Ne mogu je donijeti.
Desni ili lijevi?
Moj desni. Ne, čekaj. Lijevi.
Ne, kvragu. Desni.
-Na stol. -Dobro.
-Led? -Da.
Dobro.
Prvo ćemo prekinuti cirkulaciju.
Ne moraš mi govoriti što radiš.
Molim te. Hvala.
Hoće li šepati?
Dobro.
Bi li se nepovratno promijenila da postaneš moja srodna duša?
-Ne ako bih šepala. -Dobro, ljudi…
Šepat će. Odrezat ćemo joj jebeni nožni prst.
Uzmi ovo.
Drži joj nogu.
Obje, ako ne želiš da te udari.
Dobro…
Koliko će to trajati?
Ne znam. Nikad nisam ništa amputirao.
Nemoj to govoriti.
Ako ovo ne uspije i gore se nešto dogodi,
Jude to ne smije vidjeti.
Nemoj to govoriti pred njom.
Ne želim ni da ti to vidiš.
Ne moraš me štititi.
-Ne znaš kako je to. -Vratimo se na ono gdje ne umirem.
-Oprosti. -Molim vas.
Dobro.
-Dobro. -Napravit ću rez.
Ne moraš mi govoriti.
-Dobro je. -Jebote!
Jebote!
Gotovo je?
Gotovo je? Da.
Isuse. Što je to? Bože.
-Ne. Nell, prestani. -Bože. Ne mogu.
Da si ne odgrizeš jezik. Uzmi to. Tako.
Dobro. Hoćeš li odbrojavati?
Gotovo je.
Želiš li ga držati?
-Jebote. -Što da radim s njim?
Stavi ga na led za slučaj da se predomisli.
Jesi li dobro? Razgovaraj sa mnom. Ostani sa mnom.
Jude je izgubio prstenove.
Bez brige, možete uzeti naše.
Dobro?
Samo diši. Dobro?
-Jebote. -Oksikodon će uskoro početi djelovati.
Dat ću ti recept na prijemu.
U međuvremenu, nema nogometa, u redu?
Dobar ste tim.
Rekao sam ti.
-Koliko je sati? -Sad je 11:31.
Kvragu, moram ići.
-Ne. -Moraš malo držati nogu na povišenom.
Ne mogu. Moram pronaći Nickyja.
Kvragu, oprosti.
Skrivaš se ovdje?
Moglo bi se reći. Oprosti…
Drago mi je da sam te našla.
Bok.
Možeš me pogledati.
Ne.
Hej.
Možeš me pogledati.
Ne. To donosi nesreću.
To smo davno zeznuli.
Jesi li vidjela sretnu kovanicu pred vratima?
Da.
Ja sam je ondje stavio.
Jesi?
Da.
Napravio sam to za tebe jutros. Mislio sam…
Ne znam, nekako smo se grozno udaljili
i samo sam htio…
Ne znam.
Hej.
Pogledaj me.
Što ćemo?
Približit ćemo se.
Popravit ćemo to, u redu?
Ja ću to popraviti.
Dopusti mi da sve popravim.
Da.
Ti samo budi svoj.
Volim te.
Da.
-Oprosti. -U redu je.
Da.
Hej.
Što te muči?
O čemu razmišljaš?
Nicky.
Što te muči?
Razmišljao sam
o onome što si upravo rekla.
Samo moram biti svoj.
Zvuči…
Zvuči glupo, ali…
Ne znam…
Što?
Sad ne znam tko sam.
Moji roditelji…
i sve što su me naučili…
Cijeli tjedan imam osjećaj da se sve promijenilo.
Sve se promijenilo…
Ne, Nicky, nemoj tako.
Pogledaj me. Reći ću ti tko si.
Ti si dobra osoba.
Tako si dobar.
Slušaj…
Sve će biti u redu.
Sve će biti u redu jer ću se promijeniti.
Bit ću dobra kao ti.
Ne, nemoj. Ne želim da se promijeniš.
Ne. Ja sam loša osoba.
Stvarno sam loša osoba.
-Nisi. Zašto to govoriš? -Jer jesam.
Ne, ja sam. Bio sam grozan na probnoj večeri
i pozvao sam tvog tatu.
Htio si nas pomiriti.
Nisam smio.
Kao što si rekla. Trebao sam shvatiti koliko je sve sjebano
umjesto da forsiram neku vašu veliku pomirbu.
Mislio sam da će vam to biti katarza.
I bila je.
Bilo je pomalo katarzično.
Bilo je.
I napokon sam saznala što mi se dogodilo majci.
Da. I nisam ti bio podrška.
Samo sam to zanemario. Baš sam govno.
Nisi.
Ja…
Vikao sam na mamu u možda posljednjem trenutku s njom.
-Ne. -Mislim…
Ja…
Ti si možda prokleta,
ali prilično sam siguran da sam ja zao.
Nisi zao.
Ja…
Ljubila sam se s Nellie.
Znam.
Znaš? Kako?
Jules mi je danas rekao.
Jules zna?
Sve si govore.
Žao mi je.
Jako mi je žao. Nisam to smjela učiniti.
Mislila sam da mi je odzvonilo.
-Nisi. -I da možda…
Nisi loša osoba.
Rachel, pogledaj me. Nisi loša osoba.
Bilo nam je tako lijepo prije nego što smo došli ovamo.
Znaš?
Vjeruješ mi, zar ne?
Da sam prokleta?
Vjerujem ti. Shvaćam.
Samo je ovo važno.
Nedostaje mi naša sićušna beba.
Gdje je naša sićušna beba?
-Što? -Izgubio si bebu?
Nemam pojma.
Nicky, jesi li unutra?
Da, čekaj.
Mama je budna. Dobro je!
-Svadba je za deset minuta! -Idi.
Stižem!
Hej, jako te volim.
-Volim te. Dobro. -Volim te.
-Volim te. Idi. -Dobro. Našao sam bebu!
Bože!
-Čuvaj je za sreću! -Dobro! Volim te.
Nemam prstenje.
Dobro.
Daj mi prsten.
-Zašto? -Ne možemo naći prstenje. Posudit ćemo im.
Bože, vidi što imam. Posve sam zaboravila.
Nisam htjela da se izgube. Bez uvrede, Judie.
Dobro, idemo!
Molim vas, ustanite.
Prijevod titlova: Dunja Pite z uvrede, Judie.