Sjednite, molim.
Okupili smo se da svjedočimo ujedinjenju ovih voljenih duša.
Kažu da je ljubav strpljiva i dobra,
ali ja mislim da je mnogo opasnija po život.
Kad se zaljubimo, omekšamo.
Tako smo meki da nam je lako probiti srce.
To je ljubav.
To je metalna šipka koja vam probada srce.
Svaki dan nadate se da nitko tu šipku neće iščupati.
Ali kao i kod svakog rizika,
zbog tog uzbuđenja sve vrijedi muke.
Da bismo voljeli, moramo se potpuno predati.
Najvažnija je odluka kome ćemo povjeriti
drugi kraj te metalne šipke.
Par je odlučio napisati svoje zavjete.
Rachel, ti ćeš prva.
Nicky.
Jako sam se lako zaljubila u tebe, i dogodilo se to tako brzo.
Naš prvi spoj bio je u unajmljenom autu
i trajao je četiri dana.
Četiri dana.
I sjećam se da sam pomislila…
„Nikad ne želim izaći iz ovog auta.”
A četiri dana sada su zauvijek.
Cijeli sam se život pokušavala zaštititi
od nesreće,
uvijek tražeći sigurnost.
Ovaj nas je tjedan jebački uzdrmao.
Oprostite. Dobro nas je uzdrmao.
I kroz sve to shvatila sam
da se ne mogu oslanjati na sigurnost
jer nema sigurnosti u braku, u ljubavi, ni u čemu.
Smrt je jedino sigurno u životu.
Zato zajebi sigurnost.
Nemam razloga za brigu.
Jer ti si moj talisman.
Uvijek si bio moj talisman.
Istina je.
Dakle…
Zaklinjem se, Nicky, da ću te shvaćati onako kako ti shvaćaš mene.
I obećavam…
da ću vjerovati u tebe i u nas.
Jer to je ovo što radimo.
To je znak povjerenja, jer ne znamo što će se dogoditi,
ali vjerujemo da će biti dobro.
I ja…
Ja vjerujem da si moja srodna duša.
Pa kamo god išli…
nikad ne želim izaći iz ovog unajmljenog auta.
Dobro, gotova sam.
Nicky, ti si na redu.
Da. Dobro.
Ja sam svoje zapisao.
Rachel.
Da sam bar prvi govorio. Teško ću to nadmašiti.
Rachel, kao što si mogla vidjeti od trenutka kad si stigla ovamo,
odrastao sam u kući u kojoj se brak veoma cijenio.
Zato sam, kad si mi nakon dva tjedna veze rekla
da se nikad nećeš udati, pomislio:
„Ona je prava.”
Ali zapravo se nisam morao pitati jesi li prava
jer sam to uvijek znao.
Nakon što sam proveo sat vremena s tobom,
pomislio sam: „Nadam se da će svaki sat biti ovakav.
A ako s njom ne provedem ostatak života,
to će biti zato što sam gadno zajebao.”
Obećao sam si da neću gadno zajebati
kako bih jednog dana mogao stajati pred oltarom i zavjetovati ti se.
I evo nas.
Obećavam da ću ti uvijek davati svoju ljubav,
svoje vrijeme, svoje razumijevanje.
Obećavam da ću te pratiti bez osuđivanja u svim pustolovinama.
Obećavam da ću uvijek biti uz tebe,
čak i kad se ne budemo slagali.
Ništa mi na svijetu nije važnije od tebe.
I neću dopustiti da nas išta razdvoji.
Volim te.
-Bilo je predivno. -Divno ste to rekli.
Slijedi najvažniji trenutak. Prstenove, molim.
Izvoli. Ovaj je za tebe.
Ovaj za tebe.
Tresem se.
Dobro.
Rachel Alexandra Harkin,
uzimaš li Nicholasa Summera Cunninghama za svog zakonitog supruga,
da ga voliš i poštuješ u dobru i zlu
dok vas smrt ne rastavi?
Uzimam.
Nicholase Summeru Cunninghame,
uzimaš li Rachel Alexandru Harkin za svoju zakonitu suprugu,
da je voliš i poštuješ u dobru i zlu, dok vas smrt ne rastavi?
-Dovoljno je reći „uzimam”. -Ja…
Jesi li dobro?
Zapravo…
Napisao sam ove zavjete prije tjedan dana
i nisu baš…
Jer imaš pravo.
Ovaj nas je tjedan uzdrmao
i promijenilo se sve što sam mislio da znam o ljubavi i braku.
Sve se promijenilo.
I sad te razumijem više nego ikad prije.
Sad shvaćam što si mi govorila.
Što radiš?
Brak uništava ljude.
I već je počeo utjecati na nas.
I znaš…
Ne želim da se naš odnos promijeni.
-Drži se protokola. -Što radiš?
Brak je bio otrov.
Brak je bio… Dobro, shvatio sam.
Bio je otrov u mojoj obitelji.
Prisilio sam te na ovo.
Što radiš?
Rachel, želim provesti ostatak života s tobom.
Ali ne želim da budemo kao oni.
Želim da imamo tu čast da odabiremo jedno drugo svaki dan.
-Kao dosad. -Ljudi, u redu je.
Unajmljeni auto oštro skreće, daleko odavde,
ali još smo u njemu.
Nicky. Pogledaj me.
Oženi me. Moraš. Odmah.
Oslobađam nas od institucije.
-Ti to ozbiljno? -Rachel…
To si htjela.
-Ozbiljan sam. -Prestani. Bože…
Dajmo im vremena da to riješe.
-Ne. -Rachel!
Svi ostanite gdje jeste.
Rachel!
Sjednimo u auto i idemo. Zajebi ovo.
-Nisi valjda ozbiljan. -Ispravljam situaciju.
-Ovaj je tjedan bio užasan. -Bože.
Neću dopustiti da to bude naša budućnost.
Naravno da je bio užasan.
To je tjedan našeg vjenčanja. Što si očekivao?
I ti si trebao imati povjerenja u nas.
-Imam ga. -Nemaš!
Skrivaš se iza filozofije
i bojiš se budućnosti zbog tuđih loših odluka!
Ja sam vjerovala u nas!
-Kao i ja. -Kako je to isto?
Rekla si da smo mi najvažniji.
-Pazim na nas. -Kako?
Odbacio sam sve vrijednosti svoje obitelji!
Ali nisam to tražila!
Ali znam da se nisi htjela udati.
Sad napokon shvaćam zašto.
Moraš me oženiti. Moramo se vjenčati.
Uvijek si govorila da se ne želiš udati.
Prije nego što sam znala za prokletstvo svoje loze.
Da me nisi zaprosio, sve bi bilo u redu. Nisi ti kriv.
Nisi kriv. Nisi znao.
Ja nisam znala. Ali sad znamo i moramo se vjenčati.
To nije razlog za brak.
Trebali bismo se vjenčati jer se volimo i vjerujemo u to.
Znam, ali to nije situacija u kojoj se nalazimo.
Bože. Zašto to sad radiš?
Jebote, Nicky.
Zašto to sad radiš?
DOGODIT ĆE SE NEŠTO JAKO LOŠE
Da. Još. Hvala.
Toliko svima dajte. I maloljetnicima. Ovo je za tebe.
Imao je krizu, Victoria.
Htio je da ga usmjerim i morao sam biti iskren.
-Otkud da znam da će tako reagirati? -Jer nas idolizira.
Misli da imamo savršen brak.
Imamo.
Uništio si moj odnos sa sinom.
Neću imati priliku zadobiti njegovo povjerenje.
-Ne. Jako te voli. -Oduzeo si mi kraj.
Čekaj, vrati se. Victoria.
Dušo, što se to dogodilo?
Jesi li dobro? A Nicky? Kako možemo pomoći?
Hvala. To je samo blesava razmirica. Pomirit će se oni.
Možete poslužiti drugu rundu? Ne želim da budu žedni. Živjeli.
Živjeli.
Uvjerljivije. Mama, bok! Dižem atmosferu.
Zašto si me onda zaprosio?
Ako sam rekla da se ne želim udati?
Samo ti je trebalo da otkriješ kako brak tvojih roditelja nije savršen
da napraviš to što ja želim otkad smo se upoznali.
Mogla sam ti reći čim sam ih upoznala
da tvoji nemaju brak koji si idealizirao.
Majka ti je divna, ali i narcisoidna.
A tvoj je otac slomljeni romantičar koji traži nešto čemu bi se prepustio.
Njihov brak funkcionira samo zato što je on obožava.
A njoj to treba. Opsjednut je njome, ali to joj nije dovoljno.
Oboje su prazni, a to je depresivno.
Hvala, Rachel. Hvala ti na tome.
Ni ti ni ja ne želimo završiti kao tvoji roditelji.
Da razjasnimo. U toj situaciji
ja sam romantičar, a ti si narcisoidna.
Baš lijepo.
Da, to zapravo ima smisla
jer se cijela naša veza vrti oko tebe.
Dobro.
Uvijek ja tebe uvjeravam da je sve u redu,
čak i kad se doslovce ništa ne događa!
Jer uvijek misliš da te nešto proganja,
pa uvijek hodam po jajima oko tebe.
-Jer ništa ne možeš podnijeti. -Shvaćam.
Ne možeš provesti ni jedan dan s mojom obitelji bez ohrabrivanja.
S tobom je svaka sitnica iscrpljujuća zagonetka.
-Ništa nije lako. -Shvaćam.
-Teško te je voljeti! -Znam!
Dobro? Znam!
To želiš čuti?
Kvragu.
Živjeli, ljudi. Tako je, veselimo se.
Mislim da sam to bio ja.
-Misliš da trebamo otići? -Ne.
Portia kaže da će uskoro nastaviti ceremoniju.
Zašto si onda pristala?
Kad sam te zaprosio?
Jer sam znala koliko ti to znači, voljela sam te i…
Nicky, ti si jedina osoba koja me mogla dovesti ovamo.
Voljela si me?
Više me ne voliš?
-Ne. Odlazi. -Želim čuti odgovor.
Portia, odjebi.
Mama želi da se vratite, ljubite i smješkate
kao da je niste osramotili pred obitelji i svima koje voli i poštuje.
-Doviđenja. -Fuj, ruke si ti sluzave.
Da, Nicky, naravno da te još volim.
A kod tebe najviše volim to
što si čvrst, dosljedan, stabilan,
i što me ne bi ostavio pred oltarom.
Nisam prekidao s tobom.
-Spašavao sam nas. -Dobro, da.
Misliš da je uspjelo?
Da si nas stvarno htio spasiti,
rekao bi „uzimam” jer sam imala sve pod kontrolom.
Dobro?
Morala sam svašta pretrpjeti da samopouzdano kažem „uzimam”.
A ako me ne oženiš do zalaska sunca, prokletstvo će prijeći na tvoju obitelj.
Zapravo sam ja tebe spašavala.
-Bože, Rachel. Molim? -Kako molim?
Zašto si šokiran?
Niste gledali Odbjeglu nevjestu? To je klasik.
Bok! Baš mi je drago što vas vidim!
Baš si slatka.
Jebote, ne mogu vjerovati. Treseš li se? Ja se malo tresem.
Ne želim to reći, ali svi mi dugujete 50 dolara.
Bože. Kladili ste se?
Nakon probne večere bilo je očito.
-Dajte. -Rekli smo da će ona otkazati.
-Možda se pomire. -I ti.
-I ti? -Pa što? Volim novac.
Izgubio si okladu.
Zapravo je optočena cirkonima, ne dijamantima.
Ali leđa su rađena po mjeri. Ne dirajte, osjetljivo je.
Što ga je spopalo?
Ne znam.
-I nije popila… -Ne znam.
Iz moje perspektive,
bila si napetija nego inače otkad smo došli.
A onda si mi rekla da će se nešto loše dogoditi.
A onda si počela govoriti o prokletstvu.
Zar ne vidiš zašto sam pomislio
da bi ti se svidjela ideja da se ne vjenčamo?
Sve to što je isplivalo prije vjenčanja
moralo je bar djelomično biti uzrokovano pritiskom.
Oprosti. Nicky, prestani.
Što?
Ne vjeruješ u prokletstvo?
Brak je prokletstvo.
-Oslobađam nas toga. -Bože, ne, Nicky.
Prokletstvo je prokletstvo. Oslobodilo bi nas sklapanje braka.
Misliš da sam sve to izmislila?
Nisi to izmislila. Samo…
Što? Reci mi što.
Misliš da je to strah od obveze ili stres?
Ne, samo…
-Što? -Mislim…
Oboje su nas na neki način prokleli
sustavi koji su nas odgojili.
Bože.
I to ćemo ispraviti ako se ne vjenčamo.
Kad kažem da ću umrijeti ako ti i ja nismo srodne duše,
ne vjeruješ mi?
Ne mislim… Rachel…
Što?
Što ne misliš?
Ne mislim da bi se to dogodilo.
Doslovno si mi rekao da mi vjeruješ.
Prije negoli sam krenula prema oltaru. Ovo je ludo.
Čekaj. Stani.
Ovo je ludo. Ne mogu vjerovati!
-Ne. -Nisam htio da bude ovako.
Vjerovala sam u nas jer sam mislila da si me shvaćao!
Mislila sam da se shvaćamo.
Možemo li se vratiti na prije četiri sata, molim te?
Mladina ili mladoženjina strana?
-Mladoženjina. -Znao sam. Vjenčani ste?
-Da. -Jedna za drugu?
-Da. -Vjeruješ li da je ona tvoja srodna duša?
Da, naravno.
Naravno.
Oprostite, vraćamo se našem stolu.
Što bude na svadbi bez mlade i mladoženje?
Je li to uvod u lošu šalu?
-Ne, stvarno pitam. -Odakle da znam?
-Izvolite, gospodine. -Ne.
Ne znam što želiš od mene!
Ne daš mi da neovisno razmišljam!
Ne prihvaćaš kad nemam isto stajalište kao ti.
Ne mogu promijeniti svoja uvjerenja.
-Ali ne možeš meni vjerovati? -Dobro, to je drukčije.
-To je drukčije. -Kako?
Ne vjerujem u nadnaravno ili kozmičku osvetu ili prokletstva.
Ja ne vjerujem u vanzemaljce,
ali da mi kažeš da si vidio jebenog vanzemaljca,
vjerovala bih ti, Nicky.
Žao mi je, Rachel. Ne…
Znala si da sam takav. To nije ništa novo.
Kad nekoga voliš,
vjeruješ toj osobi. To je povjerenje.
Kad si mi rekao da mi vjeruješ, ja sam vjerovala tebi.
Umjesto da gledam katalog svih tvojih izjava,
slušam te u danom trenutku.
Slušam te, a ti mene ne slušaš, jebote.
Ne slušaš me.
Davno si odabrao jednu moju verziju i to je sve što vidiš i…
Ljuti te kad nisam takva
jer ne znaš tko bi bio. Znaš što? To je loše.
To je loša osobina
jer uz tebe nikako ne mogu postojati!
Dvije tekile, molim.
-Sviđa mi se tvoj sako. -Hvala.
Daš mi ga?
Sad je 15:45. Idem po njih.
Što se događa, jebo vas?
Idioti.
Nemoguće!
Pustite me.
Rachel, sunce zalazi u 16:44, za manje od sat vremena.
-Što radiš? -Trebam minutu.
Minute ti istječu. Idem po glavni ključ. Kreteni.
Evo mog dečka! Jude, dođi. Hajde.
Da nisi prokleta, bi li rekla „uzimam”?
Bože, to je nebitno!
To je kao da me pitaš: „Bi li bila dešnjakinja da nemaš ruke?”
Ipak želim odgovor.
Nemaš što reći. Znaš što, Nicky?
Mama te tetošila
i štitila od cijelog svijeta,
pa ne znaš ništa o stvarnom svijetu, Nicky.
…zla osoba. Tvoj bi mozak trebali proučavati.
To je bilo prije dvije godine, Nicky.
Ja ne bih samo nestao na tjedan dana!
-Ma samo se idi napuši. -Misliš da si romantičar?
Ti si jebeno manipulativna osoba…
-Bože. -Kako?
-Uništila si vjenčanje, Rachel. -Nisam.
Tjedan je bio težak, ali kakve god probleme imali,
znam da ćete ih riješiti. Ali sad nije vrijeme za to.
-Pusti ih da rade što hoće. -Ne sad.
Moraju se vjenčati, tata. Moraju.
-Što se dogodilo? -Ne trebam ovo sad.
Nitko to ne treba. Odrasti i oženi se.
-Što radiš? -Makni mi se s puta.
Nisi ga popila?
Ne, imala sam povjerenja u njega.
Zašto?
-Zbog 98 %. -Što nisi popila?
Koji kurac radiš? Pogledaj je.
Oženi je. Koga briga za tvoju novu filozofiju?
-Oženi je ili smo svi najebali! -Što nije popila, Nell?
Šuti, Portia. Moraš se oženiti.
-Zbog prokletstva? -Da!
Ne vjeruje u to.
Stvarno je. Ako se ne vjenčate, prelazi na našu obitelj.
I Jude će ga imati.
Kako? Na sve nas?
-Da. -Ne razumijem.
Dobro, svi se smirite.
Dušo. Hej.
Nisi ozbiljno mislio ono što si rekao?
Htio sam…
-Htio sam sve ispraviti. -Imaš pet minuta za to.
Julese!
Dobro, idemo. Tata, pripremi se reći što moraš.
-Idemo po svjedoka. -Dosta.
Zašto stojite? Idemo.
Ja…
Rachel, hajde.
Hajdemo van i završimo ceremoniju. Može?
Nemaš se čega sramiti.
Nitko se ne ljuti.
Dušo, pogledaj me.
Sve će biti u redu.
Hajde.
Jako mi je žao. Hej.
Da pokušamo opet?
Želiš li se vratiti i pokušati opet? Što kažeš?
Rachel, hoćemo li…
Što kažeš?
Ne.
Ne, Nicky.
Neću se udati za tebe.
-Što radiš? -Neću umrijeti zbog njega.
Nećeš. Rekla si da ti je srodna duša.
-Nije. -Rachel, hajde.
-Molim te, samo to tražim. -Samo to?
Nicky, sve sam ovo učinila zbog tebe.
Pristala sam zbog tebe.
Rekla sam „uzimam” jer sam vjerovala u tebe, ali dosta je.
Neću se više izdavati zbog tebe.
Zaslužujem drugu priliku.
-Rachel, molim te. -Nemoj to raditi.
Samo si mi morao vjerovati.
Sranje, 16:45 je.
Bože.
Jude!
Što ćemo?
Ne znam.
Ne čujem te!
Smislit ću nešto, u redu? Gdje je?
Zandere?
Dobro si. Samo sjedni ovdje.
Mama!
Pazite!
Ti! Pogledaj!
Dobro ste. Samo stavite pritisak na to.
Bit ćete dobro.
Što se to događa tvojoj obitelji? O, Bože!
Zatvori oči, sine. Zatvori oči.
Hej, ti!
Na ovo si mislio? Zašto mi nisi rekao da će se ovo dogoditi?
Upozorio sam te da će prijeći na njegovu lozu.
Mama, ne.
Znala sam da je kuja sotonistica.
-Nitko me ne sluša. -Ne.
Što se događa?
Bit će u redu. Dobro si.
-Zaključaj vrata. -Dobro.
I ne puštaj nikoga osim mene i Nellie.
Dobro.
Pojačaj televiziju.
Volim te. Neću dopustiti da ti se išta dogodi.
Brzo se vraćam.
Bit će to krvoproliće dok Seahawksi preuzimaju…
Slušajte. Prokletstvo je prešlo na našu lozu.
To će se meni dogoditi?
-Ne ako ti je muž iz Vegasa srodna duša. -Udala si se?
Mama, žao mi je. Bila je to pogreška.
-Mama? -Ovo se ne događa.
Događa se, a ti si kriv, idiote. Trebao si je oženiti.
Sve se ovo dogodilo jer se nisi vjenčao.
Mislim da možemo nešto poduzeti.
Što ćemo?
-Zovemo pomoć. -Oprosti. Bila je to pogreška…
-Zašto nisi potpisao razvod? -Ne mogu zamisliti život bez tebe.
-Bože! -Krvarim li?
Ne još.
Rach!
Rachel, oprosti.
Oprosti. Totalno sam zajebao.
I jako mi je žao.
Vjerujem da si ti moja srodna duša, a ja tvoja. Srodne smo duše.
Sad me uzimaš ozbiljno?
Uzimam.
Obećavam.
Obećavam da ću ti odsad uvijek vjerovati.
Ne.
-Obećavam. -Ne, Nicky.
U skladu s ovlastima koje su mi povjerene proglašavam vas mužem i ženom.
Možeš poljubiti mladenku.
Rachel.
Ne.
Ne! Ne može to potpisati.
Već ste izrekli zavjete.
-Htjeli su dovršiti ceremoniju. -Požurite se!
Prokletstvo se već proširilo. Ovo ga neće zaustaviti.
Neće ga zaustaviti, Nicky.
Nicky. Mi… Pogledaj me.
Sad smo oboje prokleti. Vjenčanje će nas samo ubiti.
-Ne ako smo srodne duše. -Nismo.
I dalje mislim da si ti moja.
Morali smo pokušati spasiti sve.
Moj ga sin ima. Žao mi je.
Žao mi je, Rachel. Žao mi je.
Vi…
Još smo srodne duše, zar ne?
Zar ne?
Jako mi je žao.
-Žao mi je. -Rachel.
Ne, Rachel.
Rachel, čekaj. Julese, što si…
Rekao si da će upaliti.
-Zašto nije upalilo? -Prekasno je. Žao mi je.
Dobro si, dušo.
U redu je.
Ne plači.
Po mene?
Napokon si došla po mene.
Zašto se to tebi ne događa?
ZAUVIJEK
Znaš li gdje mi je upaljač?
U redu je.
Jude.
Jako mi je žao što ti se ovo dogodilo.
Ali zapamti…
…da se dogodilo.
Ne daj da te uvjere da nije.
Bit ćeš dobro. Može?
Slušaj me.
Moraš dobro paziti s kim ćeš se vjenčati.
Ali ne brini se. Ja ću doći svjedočiti.
Dobro.
U redu.
Vidimo se.
NA REDU SI!
UPRAVO VJENČANI
Prijevod titlova: Dunja Pite svjedočiti.