‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫הדבר הטוב במצבים מחורבנים‬
‫הוא שהם יכולים לקרות רק פעם אחת.‬
‫אפשר להיהרג רק פעם אחת.‬
‫אפשר לאבד את אהבת חייך רק פעם אחת.‬
‫אפשר לגזול ממך את האוצר הכי גדול‬ ‫שמישהו גנב בהיסטוריה רק פעם אחת.‬
‫אבל העובדה שכל הדברים האלה‬ ‫קורים רק פעם אחת‬
‫לא מפחיתה מעוצמת הכאב שלהם.‬
‫את מרגישה מרוסקת.‬
‫את רואה את הפרצופים של האנשים שאכזבת.‬
‫זה כמו כדור אש שעובר לך בחזה.‬
‫בשלב הזה, כשהחרדה לא נותנת לך לנשום,‬
‫יש לך שתי אפשרויות,‬
‫להודות בתבוסה‬
‫או להילחם.‬
‫והפרופסור בחר להילחם.‬
‫אפילו שהוא ידע שהכול אבוד,‬
‫שהוא ככל הנראה‬
‫רק מאריך את הסבל שלו,‬
‫הוא בחר להילחם.‬
‫תפעיל את ה-GPS. תמצא את האות של המשאיות.‬
‫הם לא יודעים שאנחנו עוקבים‬ ‫אחרי המיקום שלהם.‬
‫פלרמו, ליסבון, קו פרטי.‬
‫הם ארבעה ק"מ מאיתנו. הם לא זזים.‬
‫בהצטלבות הדרכים, כולם לנסוע מערבה.‬
‫קיבלתי.‬
‫תכינו את הנשקים, הם במרחק ארבעה ק"מ.‬
‫ליסבון, האם שומעת?‬
‫קדימה, ליסבון, תעני.‬
‫כאן ליסבון. אני עם פלרמו. מה יש?‬
‫הזהב נגנב.‬
‫מה אמרת?‬
‫הם נכנסו והתחזו לשוטרים כשהעמסנו את הזהב.‬
‫הם קשרו אותנו ולקחו הכול.‬
‫כמה הם היו?‬ ‫-עשרה?‬
‫רגע, סרחיו.‬
‫הם הגיעו בדיוק כשהמטילים היו במשאיות?‬
‫אז הם נכנסו?‬ ‫-כן.‬
‫אתה יודע מה זה אומר, נכון? יש לנו חפרפרת.‬
‫זו מחצבה נטושה. הם לא זזים.‬
‫הם פורקים את הזהב.‬
‫הם במחצבת סנטה ברברה הישנה.‬
‫לעזאזל! לא!‬
‫אלוהים!‬ ‫-פלרמו.‬
‫אתה מכיר את הבנק הכי טוב.‬ ‫תגיד לי שיש עוד דרך לצאת מפה.‬
‫בלי הזהב הלך עלינו.‬
‫אז הלך עלינו.‬
‫הינה.‬
‫לאט.‬
‫דרקו, אנחנו יוצאים.‬
‫תחפו על האגפים.‬
‫אנחנו נבדוק את המשאיות.‬
‫כל השאר, חפו עלינו.‬ ‫הם יכולים להיות בכל מקום.‬
‫עכשיו.‬
‫תחפה עליהם.‬
‫הבחור עם הזקן, פה. שים עין על התינוקת.‬
‫לעזאזל!‬
‫לא!‬
‫המשאיות ריקות.‬
‫הם פרקו 90 טון זהב בחצי שעה, זה…‬
‫זה לא היה מאולתר. הם הכירו את התוכנית.‬
‫זה יכול להיות רק אדם אחד.‬
‫אתה יודע בדיוק מי זה.‬
‫לא. האדם הזה ידע על המטרה.‬
‫הוא לא ידע איך נוציא את הזהב‬ ‫או פרטים על התוכנית.‬
‫הכנסת הכול לכספת כל לילה.‬
‫אחיך היה מאוהב.‬
‫נראה לך שהאסטרטגיה של תוכנית‬ ‫הייתה חשובה לו יותר מאהבה?‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫בהתחשב בכך שהחיים שלנו תלויים בזה, כן!‬
‫אנשים מדברים במיטה, סרחיו.‬
‫ואתה לא יוצא דופן.‬
‫סיפרת לי על תוכנית פריז במיטה,‬ ‫כי ידעת שאף אחד לא שומע אותך.‬
‫ידעת שאתה כורך חבל‬ ‫סביב הצוואר של השותפים שלך‬
‫כדי להציל אותי.‬
‫שנינו ידענו שהם ייכנסו אחר כך.‬
‫ועכשיו טוקיו מתה.‬
‫על זה אנשים מדברים במיטה.‬
‫על סודות שמסכנים לאחרים את החיים.‬
‫אחיך עשה את זה,‬
‫אתה עשית את זה‬
‫ואני עשיתי את זה.‬
‫סרחיו.‬
‫בוא נקליל את האווירה.‬ ‫על מה לעזאזל דיברת?‬
‫על גרושתו של אחי.‬
‫יופי. ומה היא עושה?‬
‫היא פסנתרנית.‬
‫וגנבת!‬
‫היא ידעה הכול!‬
‫כל הזמן הזה, הם ישנו פה והסתכלו עלינו.‬
‫הם ראו הכול.‬
‫הם רק היו צריכים לתזמן אותנו.‬
‫הם ידעו שברגע שהמשאיות ייכנסו,‬
‫יעברו שמונה עד עשר שעות עד שהן ייסעו, לכן…‬
‫לכן הם הגיעו בדיוק בזמן.‬
‫אין לנו את כל היום, חבר'ה!‬
‫קדימה, חבר'ה!‬
‫נו! מהר!‬
‫קדימה!‬
‫לזוז!‬
‫קדימה! יופי.‬
‫בסדר, יופי.‬
‫שמונה דקות וזזים.‬ ‫-קדימה!‬
‫נו!‬
‫קדימה!‬
‫זה מסר לכנופיה כולה.‬
‫מישהו גנב את הזהב שלנו.‬
‫הם נכנסו למכל מי הגשמים והתחזו לשוטרים.‬
‫אנחנו רודפים אחריהם.‬
‫אנחנו מחפשים כמה משאיות עפר.‬
‫הם העמיסו עליהן את המטילים‬ ‫וכיסו אותם בעפר.‬
‫המטען לא מכוסה כדי לא לעורר חשד.‬
‫חשוב מאוד שאף אחד לא יגלה שהזהב נגנב.‬
‫לא בני הערובה, לא המשטרה, אף אחד.‬
‫כי כל עיכוב יחסל אותנו, ברור?‬
‫ברור.‬
‫קיבלתי.‬
‫הלסינקי?‬ ‫-ברור.‬
‫מנילה?‬ ‫-קיבלתי.‬
‫דנוור? סטוקהולם?‬
‫דנוור, סטוקהולם, האם שומעים?‬
‫ריו, תקשיב לי.‬
‫אני צריך שתפרוץ לכל מצלמות התנועה‬
‫ליד מחצבת סנטה ברברה, טוב?‬
‫לך למכל מי הגשמים.‬ ‫קח כורים, את הפקדת ואת המשאיות ההן.‬
‫תיפטר מרכבי המשטרה‬ ‫ותתחיל את תוכנית אצבעוני.‬
‫קיבלתי. פקדת, הפולני ואתה, תיכנסו למשאיות.‬
‫וכל השאר, לפני שיתפתח משבר,‬
‫תחשבו על מה שאתם רוצים ללמוד‬ ‫בכלא בדרגת אבטחה מרבית.‬
‫אני מבטיח לכם.‬
‫אנחנו נחזיר את הזהב‬
‫ונוציא אתכם משם.‬
‫זו הפעם הראשונה שהפרופסור אמר‬ ‫משהו שאף אחד לא האמין לו.‬
‫אי אפשר פשוט להוציא אותו.‬ ‫-כן, אפשר.‬
‫חכו ותראו.‬
‫מי עשה את זה?‬
‫מי הליצן או הליצנית‬ ‫ששמו את הבקלה הזאת במיטה שלי?‬
‫בסדר.‬
‫יודעים מה?‬
‫אני מתפטר מתפקיד המוח של הכנופיה.‬
‫אני מעדיף לחגוג. תעבירו את הפצ'רן.‬
‫זה יותר אמרטו מאשר פצ'רן…‬
‫מעניין לי את התחת מה זה.‬
‫תשתה.‬
‫אני גם אעשן.‬ ‫-כל הכבוד.‬
‫אתם יודעים למה אתם פה?‬ ‫אתם פה כדי לשחרר קיטור.‬
‫כי קשה להתרכז כל היום, מה?‬
‫זה מתיש, מה?‬
‫המסיבה הקטנה שארגנתם היא סימן.‬
‫סימן לחולשה.‬
‫היא מראה שאין לכם מה שנדרש‬ ‫כדי לעמוד בלחץ כל היום.‬
‫ניירובי היחידה שאחראית.‬ ‫אתם צריכים להיות ערניים כל היום.‬
‫אתם צריכים להיות ערניים כל היום,‬ ‫לקפוץ אגרופים, בוגוטה.‬
‫טוקיו. הלסינקי.‬ ‫אתם צריכים להיות דרוכים בטירוף.‬
‫ככה צריך להיות. על המשמר, כמו ינשוף.‬
‫נוקשים, ערניים.‬
‫כי ברגע שתירדמו בשמירה, יתפסו אתכם.‬
‫איזה בן זונה, איזה נבלה,‬ ‫יהיה ערני כל היום,‬
‫והוא יתפוס אתכם.‬
‫תירגע, אנחנו נסדר.‬ ‫-לא!‬
‫אתם צריכים לשחרר קיטור? אז תשחררו קיטור.‬
‫בואו נירגע.‬
‫כולם להירגע. בואו נראה.‬
‫אין שיעור מחר.‬
‫אתם יכולים להחליף סיכומים.‬
‫קדימה, בואו נרקוד כולנו!‬
‫קדימה.‬ ‫-בואו נעשה את זה.‬
‫ביום שבו הכנופיה נפלה,‬
‫כולנו חשבנו על הלילה ההוא עם הבקלה.‬
‫אבל לא נרדמנו בשמירה‬ ‫כי היינו צריכים לשחרר קיטור.‬
‫זה קרה מתוך ייאוש, כי איבדנו את הזהב,‬
‫ואיתו דבר גרוע בהרבה,‬ ‫את האמון שהיה לנו במנהיג שלנו.‬
‫אז היה קשה להישאר ערניים‬ ‫ולהבין שהסכנה האמיתית…‬
‫ארבה בתוכנו‬
‫בדיוק מהרגע שחשבנו ששברנו את סגסטה.‬
‫נכנסנו לפה עם משימה,‬
‫לשים קץ לשוד הזה, וזה מה שנעשה.‬
‫אתם שניים ופסיכי אחד.‬
‫כרגע אין לכם סיכוי.‬
‫יש יותר סיכוי מתמיד,‬
‫כי הפעם הם באמת יופתעו.‬
‫אנחנו צריכים שמישהו ישים לזה קץ.‬
‫תקשיבי לי טוב.‬
‫את תיכנסי לתעלות האוורור,‬
‫אבל אל תעשי כלום.‬
‫אפילו אם תמצאי שלושה מהם ישנים מולך‬ ‫ותוכלי להרוג אותם,‬
‫תרסני את עצמך.‬
‫אני בכניסה הראשית.‬
‫מצבך?‬ ‫-יש ארבעה מטענים.‬
‫את צריכה לנוע כמו רוח רפאים.‬
‫אנחנו נרוויח בשבילך זמן.‬
‫אני אנהל מו"מ על מנתחים‬ ‫שינתחו את רמירו.‬
‫את תדברי עם החפ"ק.‬
‫הרופאים שהם יכניסו אמורים להיות חיילים.‬
‫הם ישתתפו במבצע חשאי.‬
‫מה המשימה?‬
‫לפתוח את הבניין המזוין הזה.‬
‫הם מרגישים חזקים כשהם נעולים שם בפנים.‬
‫אבל הם פחות מעשרה, והצבא בחוץ.‬
‫את תפתחי שלוש פרצות.‬
‫רציף הטעינה,‬
‫החלונות הגדולים בקומה הראשונה,‬
‫והכי חשוב, הכניסה הראשית.‬
‫ברגע שתעשי את זה, תנצחי במלחמה.‬
‫הם ישתלטו על הבנק בפחות מעשר דקות.‬
‫ואתם?‬
‫יחד איתך והמנתחים,‬
‫אנחנו הסוסים הטרויאניים.‬
‫טיפלתי בכניסה הראשית.‬
‫כל הכבוד, ארטצ'ה. נחכה לסימן ממך.‬
‫היי, אז…‬
‫בהתחשב בבלבול שלך לגבי…‬
‫העבר שלך, אתה, מנילה, לא יודעת.‬
‫נראית ממש בעניין.‬
‫איך הייתי בעניין?‬
‫הלהיטות שלך, הצורה שזזת…‬
‫הגזמתי, מה?‬
‫הגזמתי. הייתי צריך להיות עדין יותר,‬ ‫אבל עם הסטריפטיז שעשית לי,‬
‫לא הקלת עליי.‬
‫אהבת את זה? זה היה בסדר?‬
‫אבל, ברצינות.‬
‫איך אתה מרגיש עכשיו?‬
‫הכול צלול יותר עכשיו.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫כן,‬
‫כי רגע לפני האורגזמה הראש מלא ברעש.‬
‫בזמן השפיכה,‬
‫יכול לקרות רק אחד מתוך שני דברים,‬ ‫אתה רוצה להתחפף‬
‫או להישאר עם אותו אדם לנצח.‬
‫ומה אתה רוצה לעשות?‬
‫אני רוצה להישאר פה,‬
‫איתך,‬
‫לחבק אותך, לנצח.‬
‫אם את רוצה, כמובן.‬
‫אבל בתנאי אחד.‬
‫מה?‬
‫שבפעם הבאה שתרצה לצאת,‬
‫לא תשקר לי.‬
‫קח אותי איתך. תבלה איתי עד שהשמש תזרח.‬
‫או עד שהיא תשקע שוב.‬ ‫-זהו זה.‬
‫לעזאזל, את לא יכולה לדפוק? מה יש לך?‬
‫מישהו גנב את הזהב.‬
‫מה?‬
‫אף מילה לגבי זה.‬
‫אם מישהו יגלה, זה נגמר. אנחנו מתים.‬
‫לעזאזל.‬
‫קדימה, מהר!‬
‫קדימה.‬
‫יש לי גישה לשרת.‬
‫אני בפנים. מצלמות התנועה בידינו.‬
‫תבדוק את אלה שבאם-60.‬
‫הם בטח יצאו בקילומטר ה-26.‬
‫מצאתי. יציאה 26, מדריד-ברצלונה.‬
‫אנחנו מחפשים שלוש משאיות עפר,‬ ‫אולי ארבע, בין 10:55 ל-11:10.‬
‫אני לא רואה שם משאיות.‬
‫תחפש רכבים מסחריים גדולים.‬
‫שום דבר.‬
‫שום דבר ב-15 הדקות האלה או הבאות.‬
‫הם נסעו מכביש צדדי בלי מצלמות.‬
‫כל אידיוט יודע את זה.‬
‫אף אחד לא ימצא אותם.‬ ‫-עוד יש לנו זמן.‬
‫עוד יש לנו זמן להגן על האנשים שלנו בחוץ.‬
‫סינסינטי, הבת שלי ואימא שלי.‬
‫אני לא אוותר עכשיו.‬
‫כבר ויתרת. כשהרמת ידיים.‬
‫היו לך כלי נשק, אנשים,‬ ‫עמדה מבוצרת, ונכנעת.‬
‫זו הייתה מלחמה אבודה.‬
‫הם הגיעו בניידות,‬ ‫בוואנים של מבצעים מיוחדים.‬
‫זה נראה רציני.‬ ‫לא היינו ניצלים אם היינו הורגים 20 שוטרים.‬
‫אלה לא היו שוטרים! זה היה קסם מזוין!‬
‫נפלת בפח של התכסיסים של עצמך,‬ ‫של התחפושות של עצמך.‬
‫נפלת בפח!‬ ‫-שקט!‬
‫רק שנייה.‬
‫פלרמו כבר אמר את זה.‬
‫זה הבן של ברלין.‬
‫הם משחקים את אותם קלפים כמונו.‬
‫ליסבון צדקה.‬
‫ברור שזה קסם.‬
‫זה היה קסם כשהם גנבו את הזהב שלנו.‬ ‫זה עדיין קסם.‬
‫הם ידעו שנבדוק את מצלמות האבטחה.‬
‫זה כל מה שיכולנו לעשות.‬
‫ושנאמין למה שאנחנו רואים.‬
‫אבל אולי מה שאנחנו רואים לא אמיתי.‬
‫תבדוק שוב את התמונות.‬
‫תחפש משהו, לולאה, כל דבר,‬ ‫סימן לכך שהתמונות מזויפות.‬
‫זה אספלט. הוא רטוב.‬ ‫ירד גשם אתמול, לא היום.‬
‫הם שינו את התמונות‬ ‫במקום לנסוע מכביש צדדי בלי מצלמות.‬
‫למה לטרוח עד כדי כך?‬ ‫-כי הם צריכים.‬
‫בדיוק.‬
‫הם נוסעים למקום‬ ‫שאפשר להגיע אליו רק מהכביש הזה.‬
‫האם-60 הוא כביש עוקף.‬ ‫הם לא ייסען בו כדי לברוח ממדריד.‬
‫כי הם לא בורחים,‬
‫הם מסתתרים.‬
‫אף אחד לא בורח עם 90 טון זהב של מדינה.‬
‫מה עושים כשיש כל כך הרבה כסף וזהב,‬
‫ואי אפשר לקחת אותם?‬
‫מה עשה פבלו אסקובר?‬
‫מה עשו הפיראטים?‬ ‫-קברו את השלל!‬
‫לכן הם משתמשים במשאיות עפר.‬
‫נכון.‬ ‫-הזהב מתחת לאדמה.‬
‫נכון!‬ ‫-איפה קוברים שלל כזה?‬
‫איפה שהוא לא יהיה‬
‫הבור שצריך לחפור כדי לטמון 90 טון זהב‬
‫דורש להניע כל כך הרבה עפר ומכונות...‬
‫שעדיין יש לנו סיכוי למצוא אותו.‬
‫גבוה יותר.‬
‫- אלביס -‬
‫שימו לב!‬
‫אני רוצה שכולם יתחפשו‬ ‫לכל דבר שהוא לא חייל.‬
‫רופא, הגנה אזרחית, נהג אמבולנס…‬
‫נתערב כשהם הכי פחות יצפו לזה.‬
‫נתקרב לבנק בהסוואה,‬
‫נאסוף כוחות מחוץ לשדה הראייה שלהם‬
‫ונחכה לסימן מהסמלת ארטצ'ה.‬
‫ברור?‬ ‫-כן, המפקד!‬
‫תתפסו אותם!‬
‫קדימה!‬
‫אני נכנסת לספרייה.‬
‫אני עומדת ליצור קשר עם רב-סרן סגסטה.‬
‫קיבלתי, סמלת.‬
‫כל היחידות ממוקמות.‬
‫סווארז, תשאיר את האנשים שלך‬ ‫מחוץ לשדה הראייה.‬
‫קיבלתי, קולונל.‬
‫חכו לפקודתי.‬
‫יצרתי קשר עין עם הרס"ן.‬
‫מנדיסבל, מצבכם?‬
‫אנחנו ממוקמים, קולונל.‬ ‫-קיבלתי.‬
‫קדימה!‬
‫סווארז, להתכונן!‬
‫אנחנו עדיין מחוץ לשדה הראייה.‬
‫קאניסו?‬ ‫-קולונל, המטען מוכן.‬
‫סמלת, כל היחידות מוכנות ומחכות לסימן שלך.‬
‫להוריד ראשים.‬
‫אין פה מה לראות.‬
‫ארטצ'ה.‬
‫מה קורה שם?‬
‫עוד שודד חזר פנימה.‬ ‫-להוריד ראשים.‬
‫אני אחכה.‬
‫מה עם הרגל, שמנצ'יק?‬
‫בסדר. אני עדיין לא מרגיש שום דבר.‬
‫בני הערובה עושים לך בעיות?‬ ‫-לא.‬
‫הם שקטים.‬
‫אני צריך להגיד לך משהו.‬
‫זה נשמע כמו פרידה.‬
‫הפרופסור איבד את הזהב.‬ ‫אני בספק אם נצא מפה.‬
‫פלרמו, אתה תוציא אותי מפה.‬
‫הבטחת.‬
‫ואתה תעשה את זה.‬
‫אולי לך יש ספקות,‬
‫אבל לי אין.‬
‫שמישהו יעשה משהו.‬ ‫-מה קורה פה?‬
‫מתחילה את השלב השני.‬
‫תשחרר אותנו.‬ ‫הוא צריך סיוע רפואי דחוף, בבקשה.‬
‫טוב, לא לזוז.‬
‫בני ערובה, לרדת לרצפה!‬
‫לרדת או שאני הורג אתכם!‬
‫תפתח את הפה.‬
‫תוציא את הלשון!‬
‫אני בפנים.‬
‫כולם להתכונן, ארטצ'ה נכנסת.‬
‫זו לא אפילפסיה. כנראה יש לו נזק מוחי.‬
‫דימום תת-קשיתי.‬ ‫-צריך לקדוח בגולגולת מיד.‬
‫תשחרר אותנו, בבקשה.‬
‫תשחרר את הרופאים, לעזאזל!‬ ‫-רס"ן, שתוק!‬
‫בוא הנה. לאט.‬
‫גם את.‬
‫אם תזוז, אני אפוצץ לך את הראש, בן זונה!‬
‫תירה, שמנצ'יק!‬
‫אם תירה, אפוצץ לחבר שלך את הראש.‬
‫יש לך נשק אוטומטי, תרסס אותם!‬
‫תוריד את הנשק.‬ ‫-אני מתה להרוג אותו.‬
‫תן לי תירוץ.‬
‫חמש.‬
‫ארבע.‬
‫שלוש. שתיים.‬ ‫-תעשה את זה כבר!‬
‫אל תעשה את זה.‬ ‫-אחת.‬
‫תוריד אותו, לעזאזל.‬
‫רס"ן, האם שומע?‬
‫הספרייה בידינו.‬
‫רס"ן סגסטה חזר לכשירות מבצעית,‬ ‫והוא אחראי על הסוס הטרויאני.‬
‫קולונל.‬
‫יש לך אור ירוק להתערב.‬
‫כול היחידות, אנחנו נכנסים עכשיו!‬
‫קדימה! לרדת לקרקע!‬
‫מטען!‬
‫אל תזוזי!‬
‫לרדת לקרקע!‬
‫למטה!‬ ‫-עצור!‬
‫לא לזוז!‬
‫מטען!‬
‫קדימה!‬
‫ידיים על הראש!‬
‫לרדת לקרקע!‬
‫ידיים על הראש!‬
‫כאן רס"ן סגסטה.‬
‫אני מודיע בזאת שהכנופיה נפלה.‬
‫אין נפגעים באף אחד מהצדדים.‬
‫בני הערובה יצאו מכלל סכנה.‬
‫רות, סוף.‬
‫פרופסור, כאן קולונל טמאיו.‬
‫אתה מופתע לשמוע אותי‬ ‫במכשיר הקשר של הכנופיה שלך.‬
‫צר לי להודיע לך שזה לא אחד מהתכסיסים שלך.‬
‫אם אתה רוצה הוכחה, חכה.‬
‫אל תדאג. כולנו בחיים, אבל על הברכיים.‬
‫הם נטרלו את המטענים ונכנסו בצורה מתואמת.‬
‫אם אתה צריך אימות חזותי,‬ ‫תדליק את הטלוויזיה,‬
‫כי הם עומדים להופיע בשידור חי מול שופט‬
‫בזה אחר זה, כל הכנופיה.‬
‫כמו ה"רולינג סטונס".‬
‫אז אני ממליץ שתמצא את הבור‬ ‫הכי עמוק וחשוך שאתה יכול.‬
‫אנחנו בדרך אליך.‬
‫אין צורך.‬
‫אני מסגיר את עצמי.‬
‫אפילו הכנופיה שלי מעולם לא הבינה לחלוטין‬ ‫למה נשארתי מחוץ לבנק.‬
‫חלקם חשבו שעשיתי את זה מתוך פחדנות.‬
‫אם משהו ישתבש… אני אהיה בחוץ והם לא.‬
‫הבטחתי לעצמי שאם הכנופיה תיפול,‬
‫אפול יחד איתם.‬
‫כבר ניצחת, טמאיו.‬
‫אז לא הגיוני שנמתח את זה כמו מסטיק,‬
‫במרדף שיסכן עוד אנשים.‬
‫אני מבקש…‬
‫מגבר לגבר, שתקבל את הכניעה שלי ו…‬
‫ותאפשר לי להיכנס לבנק‬
‫ולצאת באזיקים עם שותפיי.‬
‫אהיה שם בעוד 20 דקות, בדיוק בזמן לתמונה.‬
‫תשתדל להגיע תוך רבע שעה ולא 20 דקות.‬
‫אתה נכנע?‬
‫כאן קולונל טמאיו.‬
‫תשאירו את בני הערובה בספרייה.‬
‫אל תיתנו לאף אחד לצאת משם.‬ ‫אף אחד לא יוצא! ברור?‬
‫מה אתה מנסה לעשות?‬ ‫להיות גיבור? או קדוש מעונה?‬
‫תקשיבי לי. אם הכנופיה תצא מהבנק, זה נגמר.‬
‫הכול יהיה אבוד.‬ ‫לא תהיה דרך חזרה. אבל עכשיו…‬
‫עדיין יש לנו סיכוי.‬ ‫הוא אחד למיליון, אבל הוא קיים.‬
‫סיכוי לעשות מה?‬
‫אני צריך שתמצאי את הזהב.‬
‫מה?‬ ‫-עם בנחמין.‬
‫מה?‬ ‫-אני צריך שתמצאי את הזהב.‬
‫עכשיו. ברגע זה.‬
‫אני צריך שתמצאי את הזהב.‬
‫אימא'לה.‬
‫תקשיבי.‬ ‫-שמעת, לוגרוניו?‬
‫מתברר שאנחנו,‬ ‫האם הטרייה והאסיר לשעבר,‬
‫אחראיים על המכה הניצחת, מהלך המט,‬
‫הצעד הגאוני.‬
‫אל תתעסק איתי.‬
‫אם מישהו יכול לעשות את זה, זאת את.‬
‫אני אישה שבדיוק ילדה תינוקת ואני מיניקה.‬
‫הראש שלי לא עובד, ואני עייפה מאוד.‬
‫אני לא יודעת אם אוכל להתמודד‬ ‫עם מלחמה בין שתי משפחות פשע מאורגן.‬
‫אני לא יודעת.‬ ‫-את רק צריכה למצוא כמה שודדים.‬
‫את עושה את זה כל החיים שלך. את הכי טובה.‬
‫אל תתחנף אליי, סרחיו.‬ ‫-את מצאת אותי.‬
‫אני האיש הכי מבוקש בכל ספרד.‬
‫אליסיה, באינטרפול הקדישו חודשים‬ ‫לחיפושים אחריי בכל העולם.‬
‫הם לא מצאו אותי. את מצאת.‬
‫בתוך שעות.‬
‫התגנבת ממסיבת עיתונאים מלאה בכתבים.‬
‫ברחת מטמאיו, מכל המשטרה,‬
‫בזמן שהיית בחודש תשיעי, ומצאת אותי!‬
‫את תמצאי את הזהב הזה!‬
‫אז קחי את המכוניות האלה ואת הכנופיה הזאת…‬
‫ולכי תחפשי את השלל הגדול בהיסטוריה.‬
‫אליסיה. כן.‬
‫יש לך מזל.‬
‫זו הפעם הראשונה שנתתי חיבוק אמיתי‬
‫מאז המוות של הרמן.‬
‫והכי חשוב,‬
‫זו הפעם הראשונה שחייכתי באמת.‬
‫מה גרם לך לחייך?‬
‫אתה משאיר אותי עם קולומבו…‬
‫וסטארסקי והאץ' וחברים.‬
‫הם הכי טובים שיש.‬
‫בטח.‬
‫אני צריך שתעשי לי טובה אחרונה.‬
‫אני לא יכול להיכנס במכוניות שלנו,‬ ‫אפשר לאתר אותן, אבל ההיא…‬
‫לכו עכשיו.‬
‫רבותיי, קדימה.‬
‫כשתראה את הבת שלי, תגיד לה…‬
‫תגיד לה שאני אוהב אותה.‬
‫אחר צוהריים טובים.‬ ‫-אתה הפרופסור?‬
‫נכון.‬
‫יש לך מכונית מקסימה.‬
‫קדימה, לדחוף.‬
‫קדימה, תדחוף.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫הם רוששו אותנו, קולונל.‬
‫הם לקחו את כל הרזרבה הלאומית.‬
‫אתה יודע מה זה אומר?‬
‫זאת ערבות האשראי של המדינה.‬
‫זה כושר פירעון! זאת בטוחה!‬
‫אתה מבין?‬ ‫-אני מבין, מר מריו.‬
‫קאניסו.‬ ‫-קולונל.‬
‫אני רוצה שהאנשים שלך‬ ‫יירו צרורות לסירוגין כל שתי דקות,‬
‫כאילו השודדים שומרים פה.‬
‫לפקודתך.‬
‫עד שנדע מה להגיד, המבצע נמשך.‬
‫סינסינטי.‬
‫זין, סינסינטי. אני צריך להשתין, פרופסור.‬
‫אני צריך להשתין.‬ ‫-טוב.‬
‫תורי.‬ ‫-טוב.‬
‫תראי את זה.‬ ‫רק המקצוענים של המסיבה עדיין עומדים.‬
‫אלה את ואני.‬
‫זאת ההתנגדות.‬
‫בדיוק.‬ ‫-לא.‬
‫זה?‬ ‫-זה?‬
‫לא, זה.‬
‫אני אוהב אותך מאוד, טוקיו.‬
‫מאוד.‬
‫גם אני.‬
‫מאוד.‬
‫אתה יודע למה?‬
‫בגלל צעדי הריקוד שלי?‬
‫מה?‬
‫כי אתה תמיד מגיע לקו הסיום.‬
‫לכן אתה עדיין פה איתי ב-8:00 בבוקר.‬
‫אני טועה? כן?‬
‫לא, זה נכון.‬
‫הבנתי שאתה גיבור.‬
‫השאר יכולים לשתות ולעשות שטויות,‬
‫כי אתה בצד השני, מחזיק את החבל.‬
‫כן.‬
‫איתך אנחנו יודעים ששום דבר לא ישתבש.‬
‫יהיה לך אס בשרוול.‬
‫תעשה קסם.‬
‫לכן אנחנו חוזרים לגוב האריות.‬
‫גם אם יכוונו עלינו 1,000 רובים.‬
‫כי אנחנו מאמינים בך.‬
‫כמו מנטרה.‬
‫פרופסור!‬
‫אתה האמונה שלנו.‬
‫אנחנו מאמינים שגם אם כל השאר ייכשל,‬
‫עדיין יש לנו אותך.‬
‫לא משנה כמה המצב קשה…‬
‫גם אם הם הביסו אותנו,‬
‫גם אם נראה כאילו אין תקווה,‬ ‫כאילו אנחנו כמעט מתים…‬
‫עדיין נאמין.‬
‫אנחנו יודעים שתמיד יהיה לנו הפרופסור.‬
‫פרופסור!‬
‫תרגום כתוביות: דניאל שרמן‬ הפרופסור.‬