EN NETFLIX-SERIE
Det som er bra med håpløse situasjoner,
er at de bare opptrer én gang.
En kan bare bli drept én gang.
En kan miste sitt livs kjærlighet én gang.
En kan miste den største skatten som noensinne er stjålet én gang.
Men at dette bare skjer én gang, gjør det ikke mindre smertefullt.
En blir knust. En ser for seg ansiktene til de en har skuffet.
Det er som å få en kanonkule i brystet.
Når angsten gjør at en ikke får puste,
har en to muligheter.
Å akseptere nederlaget eller å kjempe.
Og Professoren valgte å kjempe.
Selv om han visste at alt var tapt
og at han mest sannsynlig bare forlenget lidelsen,
valgte han å kjempe.
Skru på GPS-en. Finn bilenes signaler. De vet ikke at de er geolokalisert.
Palermo, Lisboa, privatlinje.
De er fire km unna. De beveger seg ikke.
Ved neste veiskille kjører alle mot vest.
Oppfattet.
Ha våpnene klare. De er fire km unna.
Oppfattet, Lisboa?
Kom igjen. Svar.
Lisboa her. Jeg er med Palermo. Hva skjer?
Gullet er borte.
Hva sa du?
Noen som lot som de var politi, kom da vi hadde lastet det opp.
De bandt oss fast og tok alt.
-Hvor mange? -Ti stykker.
Vent litt, Sergio.
Kom de akkurat da gullet var lastet opp?
-Var det da de gikk inn? -Ja.
Du vet hva det betyr? Vi har en muldvarp.
Det er et steinbrudd. De beveger seg ikke.
De lesser av gullet.
De er i Santa Bárbara-steinbruddet.
Helvete! Nei!
-Herregud! -Palermo.
Du kjenner denne banken bedre enn noen. Si det er en annen vei ut.
Uten gullet er det ute med oss.
Det er ute med oss.
Der er de!
Rolig.
Vi går ut, Darko.
Dekk flankene.
Vi sjekker bilene.
Resten, dekk oss. De kan være hvor som helst.
Nå.
Dekk dem.
Du med skjegget. Hit. Pass på babyen.
Faen!
Nei!
Bilene er tomme.
De lesset av 90 tonn gull på en halvtime. Dette…
Det var ikke improvisert. De kjente planen.
Det kan bare ha vært én person.
Du vet hvem det var.
Nei. Hun visste om målet.
Men ikke hvordan gullet skulle hentes ut. Ingen detaljer.
-Du la alt i safen hver kveld. -Broren din var forelsket.
Tror du planen var viktigere for ham enn kjærligheten?
-Virkelig? -Ja. Ettersom livene våre avhenger av det.
Folk prater i senga, Sergio.
Og du er intet unntak.
Du fortalte meg om Paris-planen i senga, fordi du visste at ingen hørte deg.
Du visste at du hadde løkken om dine kollegers hals for å redde meg.
Vi visste begge at de ville komme etter det.
Og nå er Tokyo død.
Det er slikt folk snakker om i senga.
Hemmeligheter som setter andres liv i fare.
Broren din gjorde det, du gjorde det,
og jeg gjorde det.
Sergio.
La oss lette stemningen. Hvem snakket dere om?
Min brors ekskone.
Flott. Hva gjør hun?
Hun er pianist.
Og en tyv!
Hun visste alt!
De har sovet her og fulgt med på oss.
De så alt.
De måtte bare beregne tiden.
De visste at når bilene kom,
ville det være åtte til ti timer til de dro igjen. Det var derfor…
Det var derfor de kom dit i tide.
Vi har ikke hele dagen!
Kom igjen!
Kom igjen! Fort!
Kom igjen.
Kjør!
Kom igjen! Veldig bra.
Veldig bra.
-Snart ferdige nå. -Kom igjen!
Kom igjen!
Denne beskjeden er til hele gjengen.
Noen har stjålet gullet.
De kom inn til regnvannstanken og lot som om de var politi.
Vi følger etter dem.
Vi må se etter flere søppelbiler.
De fylte dem med gull og dekket det med søppel.
Lasten er ikke skjult. De må ikke vekke mistanke.
Ingen må vite at gullet er stjålet.
Ikke gislene, ikke politiet, ingen.
Ett tilbakeslag, og det er over. Oppfattet?
Oppfattet.
-Helsinki? -Oppfattet.
-Manila? -Oppfattet.
Denver? Stockholm?
Denver, Stockholm, hører dere?
Rio, hør på meg.
Du må hacke trafikkameraene nær Santa Bárbara-steinbruddet, ok?
Dra til regnvannstanken med gruvearbeiderne, kapteinen og bilene.
Bli kvitt politibilene og start Tom Thumb-planen.
Oppfattet. Kaptein, den polske fyren og du, inn i bilene.
Og alle andre, før krisen utspiller seg,
tenk på hva dere vil studere i høysikkerhetsfengsel.
Jeg lover dere.
Vi skal få gullet tilbake
og få dere ut.
Det var første gang Professoren sa noe ingen trodde.
-Du kan ikke bare fjerne den. -Jo.
Bare vent.
Hvem gjorde det?
Hvem er moroklumpen som la denne lysingen i senga mi?
Greit.
Vet dere hva?
Jeg trekker meg som mesterhjernen. Jeg vil heller feste. Send patxaránen.
-Det er heller amaretto enn patxarán. -Det driter jeg i.
Drikk opp. Drikk.
-Jeg skal røyke også. -Bra for deg.
Vet dere hvorfor dere er her? For å slippe ut litt damp.
Det er vanskelig å konsentrere seg hele dagen.
Det er utmattende. Denne festen dere har arrangert, er et tegn.
Et tegn på svakhet.
Dere har ikke det som kreves for å være stresset hele dagen.
Nairobi er den eneste ansvarlige her. En må være på vakt hele dagen.
En må være på vakt hele dagen med knyttede never, Bogotá.
Tokyo. Helsinki. Rumpa må være stram som et trommeskinn.
En må være på vakt, som en ugle.
Stram, våken.
For så fort en senker garden, tar de deg.
En eller annen jævel er på vakt hele dagen, og han tar deg.
-Vi skal rydde opp. -Nei!
Hvis dere trenger å slippe ut damp, så la oss gjøre det.
La oss slappe av.
Slapp av, alle sammen. Skal vi se.
Ingen time i morgen.
Dere kan dele notater.
Kom igjen, la oss danse!
-Kom igjen. -Vi gjør det.
Den dagen gjengen falt,
tenkte vi alle på den kvelden med lysingen.
Men vi senket ikke garden fordi vi måtte slippe ut litt damp.
Vi gjorde det i fortvilelse over å ha mistet gullet, og med det, noe enda verre.
Tilliten vi hadde til lederen vår.
Så det var vanskelig å være på vakt, men også innse at den virkelige faren
hadde lurt på innsiden
fra det øyeblikket vi trodde vi hadde ødelagt Sagasta.
Vi kom hit med et oppdrag. Å stoppe ranet. Oppdraget må fullføres.
Det er to av dere og én gærning. Akkurat nå har dere ingen sjanse.
Vi har aldri hatt en større sjanse, for nå ser de det ikke komme.
Noen må få en slutt på alt dette.
Hør etter.
Du går inn i ventilasjonskanalene, men foretar deg ingenting.
Selv om du finner tre av dem sovende og kunne drept dem,
må du holde deg tilbake.
Jeg er ved hovedinngangen.
-Status? -Det er fire sprengladninger.
Du må bevege deg som et spøkelse. Vi kjøper deg tid.
Jeg forhandler om å få en kirurg til å operere Ramiro.
Du snakker med kommandoposten.
Legene de sender inn, bør være soldater.
De skal delta i en hemmelig operasjon.
Hva er oppdraget?
Å få åpnet det jævla bygget.
De føler seg sterke der inne.
Men de er færre en ti, og hæren er utenfor.
Du lager tre innganger.
Lastebryggene,
de store vinduene i første etasje
og, viktigst av alt, hovedinngangen.
Når du har gjort det, vil vi ha vunnet krigen.
-De tar banken på under ti minutter. -Og dere?
Du, jeg og kirurgene er den trojanske hesten.
Hovedinngang klarert.
Flott. Vi venter på ditt signal.
Hei, så…
Med tanke på hvor forvirret du var…
Over fortiden og deg og Manila…
…så var du veldig med.
Hvordan da?
Du var ivrig og voldsom.
Dro jeg det for langt?
Jeg gjorde det. Jeg burde vært mer varsom. Men strippingen din gjorde det ikke lett.
Likte du det? Var det ok?
Men seriøst. Hvordan føler du deg?
Jeg ser alt klarere nå.
-Virkelig? -Ja.
Ja.
Rett før en får orgasme, er hodet fullt av bråk.
Når en får utløsning, vil en enten komme seg til helvete vekk,
eller bli hos personen for alltid.
Og hva vil du?
Jeg vil være her, med deg,
og holde deg for alltid. Hvis du vil, så klart.
På én betingelse.
Hva da?
At du ikke lyver til meg neste gang du vil ut og feste.
Ta meg med deg. Fest med meg til sola står opp.
-Eller til den går ned igjen. -Det er alt.
Kan du ikke banke på? Hva feiler det deg?
Noen har stjålet gullet.
Hva?
Ikke et ord om dette.
Finner noen ut av det, er det over. Vi er døde.
Fy faen.
Kom igjen, fort!
Kom igjen.
Jeg har tilgang til serveren. Jeg er inne i trafikkameraene.
Sjekk de på M60.
De må ha kjørt av etter 26 kilometer.
Avkjørsel 26, Madrid-Barcelona.
Tre søppelbiler, kanskje fire, mellom 10:55 og 11:10.
Jeg ser ingen der.
Se etter lastebiler.
Ingenting. Hverken i løpet av de 15 minuttene eller de neste.
De tok en landevei uten kameraer. Enhver idiot skjønner det.
-Ingen vil finne dem. -Vi har fortsatt tid.
Vi har fortsatt tid til å beskytte våre utenfor.
-Cincinnati, datteren og moren min. -Jeg gir ikke opp nå.
Det har du alt gjort. Da du løftet armene.
Du hadde våpen, en sikker posisjon, og du overga deg.
Det var en tapt kamp.
De kom inn med patruljebiler og spesialstyrker.
Det ville ikke reddet oss å drepe 20 av dem.
De var ikke politi! Det var et jævla trylletriks!
Du falt for dine egne triks, dine egne forkledninger.
-Du falt for det! -Hold kjeft!
Vent nå litt.
Palermo har allerede sagt det.
Det er Berlins sønn.
De spiller de samme kortene som oss.
Lisboa hadde rett.
Selvsagt er det et trylletriks.
Det var et triks da de stjal gullet, og er det ennå.
De visste at vi ville sjekke overvåkningskameraene.
Det var det eneste vi kunne gjøre. De visste vi ville tro det vi så.
Men kanskje det vi ser, ikke er ekte.
Sjekk bildene igjen.
Se etter en loop eller et annet tegn på at de er falske.
Asfalten er våt. Det regnet i går, ikke i dag.
De endret bildene i stedet for å ta en sidevei uten kamera.
-Hvorfor ta seg bryet? -Fordi de må.
Nemlig.
Hvis de skal et sted, må de kjøre via denne veien.
M60 er en ringvei. De flykter ikke fra Madrid via den.
De flykter ikke.
-De gjemmer seg. -Ingen flykter med 90 tonn gull.
Hva gjør en når en har så mye penger og gull at en ikke kan ta det med seg?
-Hva gjorde Pablo Escobar? Og pirater? -Begraver skatten!
Derfor bruker de søppelbiler.
-Nettopp. -Gullet er i bakken.
-Riktig! -Hvor begraver en den slags tyvegods?
Hvor enn det er, vil hullet en må grave til 90 tonn gull
kreve så mye flytting av jord og maskineri…
…at vi fortsatt har kjangs til å finne dem.
Høyere.
Hør etter!
Alle må kle seg som noe annet enn en soldat.
Lege, en i sivilforsvaret, ambulansesjåfør…
Vi griper inn når de minst venter det. Vi nærmer oss banken under kamuflasje,
samler tropper i blindsoner og venter på sersjant Arteches signal.
-Oppfattet? -Ja!
Gå og ta dem!
Kom igjen!
Jeg går inn i biblioteket.
-Jeg skal ta kontakt med major Sagasta. -Mottatt, sersjant.
Alle enheter i posisjon.
-Suárez, hold mennene dine i en blindsone. -Oppfattet, oberst.
Vent på min kommando.
-Visuell kontakt med majoren. -Status, Mendizábal?
-Vi er i posisjon, oberst. -Oppfattet.
Kom igjen!
Gjør dere klare!
Vi er ennå i en blindsone.
-Cañizo? -Sprengstoffet er klart.
Sersjant, alle enheter er klare. Avventer ditt signal.
Hold hodet lavt.
Det er ingenting å se her.
Arteche.
Hva foregår?
-Enda en raner er tilbake. -Ned med hodet.
Jeg venter.
Hvordan går det med beinet?
Fint. Jeg kjenner ingenting.
-Gir gislene deg trøbbel? -Nei.
De er rolige.
Jeg må fortelle deg noe.
Dette høres ut som et farvel.
Professoren mistet gullet. Jeg tviler på at vi kommer oss ut.
Palermo, du får meg ut herfra.
Det lovte du.
Og det skal du.
Du tviler kanskje, men det gjør ikke jeg.
-Noen må gjøre noe. -Hva skjer?
Starter fase to.
La oss gå. Han trenger øyeblikkelig legehjelp.
Ok. Ikke rør deg.
Legg dere ned, gisler!
Ellers dreper jeg dere!
Åpne munnen.
Stikk ut tungen.
Jeg er inne.
Alle enheter på vakt. Arteche går inn.
Det er ikke epilepsi. Han har nok hjerneskade.
-Subduralt hematom. -Han må trepaneres. Slipp oss fri.
-Slipp legene fri, for faen! -Hold kjeft!
Kom hit. Rolig.
Du også.
Rører du deg, blåser jeg hodet av deg!
Skyt, Tjukken!
Da blåser jeg hodet av ham.
Du har maskingevær! Drep dem!
-Slipp våpenet. -Jeg dreper ham gjerne.
Gi meg en grunn.
Fem.
Fire.
-Tre. To. -Gjør det, for faen!
-Ikke gjør det. -Én.
Slipp det!
-Er du der, major? -Biblioteket er klarert.
Major Sagasta er operasjonell og ansvarlig for den trojanske hesten.
Oberst.
-Du har klarsignal til å gripe inn. -Kaller på alle enheter. Vi går inn nå!
Kom igjen! Ned!
Fyr!
Ikke rør deg!
Ned på bakken!
-Ned! -Stopp!
Ikke rør deg!
Fyr!
Kom igjen!
Hendene på hodet!
Ned!
Hendene på hodet!
Major Sagasta her.
Informerer herved om at gjengen har falt. Ingen tap på vår side eller deres.
Gislene er trygge.
Over og ut.
Professor, dette er Tamayo.
Det overrasker deg vel å høre meg over gjengens radio.
Dette er beklageligvis ikke et triks.
Hvis du vil ha bevis, hold linjen.
Ikke vær redd. Alle lever, men vi er i kne.
De deaktiverte eksplosivene og gikk koordinert inn.
Og hvis du trenger visuell bekreftelse, bare skru på TV-en.
De vil dukke opp direkte foran en dommer,
én om gangen, hele gjengen.
Som Rolling Stones.
Så jeg anbefaler deg å finne det dypeste, mørkeste hullet du kan.
Vi kommer etter deg.
Det er ikke nødvendig.
Jeg overgir meg.
Ikke engang min egen gjeng forstod hvorfor jeg ble værende utenfor banken.
Noen trodde det var fordi jeg var feig.
Hvis noe gikk galt, ville jeg være utenfor, og ikke de.
Jeg lovte at om de gikk ned,
ble jeg med.
Du har allerede vunnet, Tamayo.
Det gir ingen mening å fortsette å dra dette ut
med en jakt som setter flere i fare.
Jeg ber…
…mann til mann, om at du aksepterer min overgivelse…
…og lar meg gå inn i banken
og komme ut i håndjern med mine partnere.
Jeg er der om 20 minutter, så får du bildene dine.
Prøv å komme om femten minutter.
Overgir du deg?
Dette er oberst Tamayo. Hold gislene i biblioteket.
Ikke slipp noen ut derfra. Ingen får dra! Forstått?
Hva prøver du på? Å være en helt? Eller en martyr?
Hør på meg. Hvis gjengen forlater banken, er det over.
Da er alt tapt. Det er ingen vei tilbake. Men nå…
Vi har fortsatt en sjanse. Den er liten, men den finnes.
En sjanse til å gjøre hva?
Du må finne gullet.
-Hva? -Med Benjamín.
-Hva? -Du må finne gullet. Nå. Med en gang.
Du må finne gullet.
Herregud.
-Hør her. -Hørte du det, Logroño?
Det viser seg at vi, den nybakte moren og den domfelte,
har ansvaret for å sette sjakk matt med et mestertrekk.
-Ikke kødd med meg. -Om noen kan det, er det deg.
Jeg har nettopp fått en liten jente, og ammer.
Jeg klarer ikke å tenke. Og jeg er veldig sliten.
Jeg vet ikke om jeg takler en krig mellom organiserte kriminelle.
-Jeg vet ikke. -Du må finne noen ranere.
Du har gjort dette hele livet. Du er best.
-Ikke smisk, Sergio. -Du fant meg.
Jeg er den mest ettersøkte i hele Spania.
Interpol lette etter meg i hele verden, måned etter måned.
De fant meg aldri. Men det gjorde du. På bare noen timer.
Du snek deg ut fra en pressekonferanse.
Du rømte fra Tamayo og hele politiet, ni måneder på vei, og fant meg!
Du kommer til å finne gullet!
Så ta bilene og denne gjengen…
…og finn tidenes tyvegods.
Alicia. Ja.
Du er heldig.
Dette er første gang jeg har gitt en ordentlig klem siden Germán døde.
Og enda viktigere,
det er første gang jeg smiler på ordentlig.
Hva fikk deg til å smile?
Du etterlater meg med Columbo…
…og Starsky og Hutch med venner.
De er de beste.
Jo da.
Du må gjøre meg en siste tjeneste.
Jeg kan ikke dra i vår bil. Den kan spores. Men den…
Gå nå.
Kom igjen, mine herrer!
Når du ser datteren min, fortell henne…
Si at jeg elsker henne.
-God ettermiddag. -Er du Professoren?
Stemmer.
For en fin bil du har.
Kom igjen, skyv.
Herregud.
Det er helt tomt, oberst.
De har tatt hele gullreserven.
Vet du hva det betyr?
Det er et lands kredittgaranti.
Det er soliditeten! Det er sikkerheten!
-Forstår du? -Jeg forstår, Mario.
-Cañizo. -Oberst.
Jeg vil at mennene dine skal skyte annethvert minutt,
som om de holder fortet her nede.
Som du befaler.
Til vi vet hva vi skal si, fortsetter operasjonen.
Cincinnati.
Faen. Cincinnati. Jeg må dra, Professor.
-Jeg må dra. -Ok.
-Det er min tur. -Ok.
Ser man det. Bare de proffe i festing gjenstår.
Du og jeg.
Dette er motstand.
-Nemlig. -Nei.
Det der?
Nei, dette.
Jeg er veldig glad i deg, Tokyo.
Veldig.
I like måte.
Veldig.
Vet du hvorfor?
Fordi jeg er så god til å danse?
Hva?
Fordi du alltid blir til slutten.
Det er derfor du er her med meg klokka åtte.
Tar jeg feil?
Nei, det er sant.
Jeg innså at du er en helt.
Resten av oss kan drikke og tøyse…
…fordi du holder fortet.
Ja.
Da vet vi at ingenting kan gå galt.
Du har alltid et ess i ermet.
Du gjør et trylletriks.
Derfor går vi inn i løvehulen igjen.
Selv om de retter våpen mot oss.
Fordi vi tror på deg.
Som et mantra.
Professor!
Du er vår tro.
Vi tror at selv om alt annet mislykkes,
har vi fremdeles deg.
Uansett hvor dårlig det går…
Selv om de tar oss…
Selv om det ikke ser ut til å være håp og vi nesten er døde…
…så har vi troen.
Vi vet at vi alltid vil ha Professoren.
Professor!
Tekst: Mari Walle Thorsen Professoren.