Dávejte si pozor,
protože sotva prolijeme krev,
už nebudeme parta Robinů Hoodů, ale parta zmetků.
Rio!
Do prdele!
Rio!
Do prdele! Do hajzlu, to bylo první pravidlo!
Zatraceně!
Do prdele!
Podívej se.
Chybí ti tu fialová, Paulo.
Paulo.
Paulo?
Nechápu, proč táta zítra nepřijde na moje narozeniny.
Už jsem ti to vysvětlila.
Soudce mu odepřel péči, starám se o tebe já.
To nebyl soudce.
- Ne? - Ne.
A kdo to byl?
Byla jsi to ty. Nechceš, aby za mnou přišel.
Že jo, babi?
No, víš...
Máma a táta spolu teď moc nevycházejí.
Ale to se spraví, uvidíš.
Mami, prosím.
Veliteli?
Raquel, já vím, že máte volno,
ale máme situaci s rukojmími.
Zloději se snažili utéct s penězi, ale neúspěšně.
Zranili dva policisty.
Jde o Královskou mincovnu.
Chci vás k vyjednávání.
Pošlete mi auto.
Už na vás čeká.
Rozumíš tomu? Co to mělo být?
Co to bylo? Zbláznila ses?
OSMÁ HODINA LOUPEŽE
Postřelila jsi poldu.
Uklidni se. Najednou se tam objevil
a začal střílet. Co bys udělal ty?
- Plivnul na něj? - Nech si to!
Co by měl dělat? Držel by se plánu, zatraceně!
Prošli jsme ho milionkrát!
PÁTEK 18:25
Neřekli jsme, že nikoho nestřelíme?
- Upadl jsem kvůli těm střelám... - Zmlkni!
Já a Nairobi jsme tě kryli, střelbou do země!
Nestříleli jsme do nich.
Odvážejí ty raněný poldy.
Telefony jsou připojený?
Přerušte bezdrátový signál.
Přepínáme na analog.
Zavolejte Profesora.
Co máte na sobě?
- Co se stalo? - Máme dva raněný poldy.
Kdo střílel?
Tokio.
Připojte Profesorovi kamery.
Trefili Ria a Tokio střílela.
Zjevně spolu něco mají.
Chci s ní mluvit.
- Co je? - Je to pravda?
- Máš něco s Riem? - Co je to za blbost?
Nemám.
Moje životní láska umřela,
nemám chuť se tahat s děckem.
Tou střelbou jsem chránila svýho parťáka a sebe.
A pane Profesore, jakkoliv to máte promyšlený,
věci vždycky nejdou podle plánu.
Co se děje?
Otevřeli jeden trezor a vzali nově vytištěný bankovky.
- Proč nefungoval alarm? - Nevíme.
- Zaměstnanec pak asi spustil manuální. - Kolik rukojmích?
Těžko říct, bylo otevřený muzeum.
- Dej mi číslo. - Víme o 35 zaměstnancích,
11 strážných a 17 studentech z britské školy.
- Co tam dělali studenti? - Byli na výletě.
- Už to vědí média? - Ještě ne.
Bankovní lupiči?
Zatím nevíme, sháníme záznamy z kamer v okolí.
- Ztratil moc krve. - Kolik jich je?
Čtyři vyšli ven.
Nebude jich víc než šest.
Zbraně?
Mají minimálně tři M-16 a jsou extrémně agresivní.
- Je tu zásahovka? - Jo, dorazili jako první.
Prosím, řekni mi něco dobrýho.
Zranili dva policajty.
Oba přežili.
Díky bohu.
Jdeme.
Máme přenos z kamer uvnitř budovy?
- Nemají signál. - Cože?
Nemají signál. Nevím, možná je rozbili.
Pracujeme na tom.
- Co připojení? - Zničili ho.
Nemůžeme je hacknout.
Všichni dobře poslouchejte.
Policie, civilní obrana,
všichni si vypněte telefony.
Uvolníme vysílač na střeše budovy, kdyby chtěli volat.
Každý mobilní signál musí jít přes nás.
Do dvou vteřin tady chci mít analytiky, dobře?
Máme plány budovy?
Ano, plánuju možný zásah.
Tomu říkám kafe.
Pak že se o státní zaměstnance nestarají.
Co to děláš?
Máme krátkou přestávku.
Musejí zaujmout pozice,
poslat sem dron,
najít plány budovy.
Dáme jim chvilku, ať se zorganizují.
Proč Tokio říkala, že spolu nic nemáte?
Protože nemáme.
Tak proč od ní každou noc slyším rány jako kladivem?
To se v pět ráno učí tancovat sambu?
Nevím, nemám tušení.
Možná se jen tolik převaluje.
Něco mi řekni.
Myslíš, že jsem pitomec, kterýmu můžeš lhát do očí?
Jenom žertuju.
Taky bych si s ní zatancoval.
Vlastně to můžu zkusit.
To se podle mě pleteš.
Já to s ní myslím vážně.
Smrtelně vážně?
Vážný vztah je...
Mít spolu zahrádku a o nedělích pracovat na baráku.
Přesně tak.
A naplnit ho dětma.
Posaď se.
Podívej, kluku,
Ženská ti dá sex, protože je naprogramovaná tě okouzlit
a nechat se oplodnit. Potom už pro ni neexistuješ.
To ti dojde u porodu.
Porod musí být pro otce nejlepší věc.
Během porodu
uvidíš mezi jejíma nohama jadernou hlavici, která všechno zničí.
Ta úžasná jeskyňka, do který jsi strkal péro,
už nebude stejná.
A zatímco tě bude proklínat
a řvát, aby jí dali epidurál, tak se podělá.
A víš, co to znamená?
Ta ženská už nikdy nebude sexy.
Od tý chvíle bude ten pucek
středobodem vesmíru.
Vždycky to tak je.
Vím to, jsem pětkrát rozvedený. Víš, co to znamená?
Pětkrát jsem věřil na lásku.
Co si sakra myslíš?
Proč ti dal Profesor velení?
Protože se umím vcítit do lidí.
Teď najdi jehně a přiveď ji do kanceláře.
Nespouštěj ji z očí, ani kdyby si šla vyměnit tampon.
Dobře.
Dobře, za třicet minut se musíme vrátit.
Dovolíš?
Dobře, já se ještě proběhnu.
Protáhnu si nohy.
Jasně, užij si venkov.
Naučit se nový jazyk je poměrně snadné.
Úplně stačí dovolit jeho sémantice...
Jdeme.
Klid.
Vezmu tě někam, kde si odpočineš.
Dobře?
Raquel, veškerá komunikace z budovy
musí jít přes telefon, nebo vysílačku. Žádné mobily, jo?
Zavolej tam.
Chci mluvit se zloději.
Angeli!
Co tu dělá plukovník Prieto?
To já nevím.
Někdo prý střílí tam, kde se tisknou peníze.
U toho zpravodajská služba musí být.
Spojujeme se s Královskou mincovnou.
Zkoušíme se dovolat.
Haló?
- Dobrý večer. - Raquel Murillová,
povedu tohle vyjednávání. S kým mluvím?
Já vedu tuhle loupež.
- Má měnič hlasu. - Vyčistím to.
Jak se daří vašim kolegům?
Zatím nedošlo ke ztrátám na životech.
To jsem rád.
Jsem opravdu rád.
Promiňte, váš hlas zní divně.
Ano, omlouvám se za ten kovový hlas.
Ale musíte pochopit, že si chráním svou identitu,
kdybyste dodali vrtulník na cestu do Brazílie.
To chcete? Vrtulník?
Teď chci vyjednávat s někým,
kdo nás nebude zdržovat. Kdo nemusí kontaktovat velení,
zpravodajce, nebo svou mámu, a jasně mi odpoví.
Tak byste měl zavolat prezidentovi,
ale protože má moc práce s vedením země,
pokusím se ho co nejlépe zastoupit.
Nějaké další otázky?
Ano.
Co máte na sobě?
- Cože? - Co máte na sobě?
Nemyslíte si, že oblečení vypovídá o naší osobnosti?
Poslyšte, já nemám problém vám odpovědět,
ale chci vám říct,
že tenhle rozhovor poslouchá
několik členů UDEV, UIT, CNI,
kancelář, velitel zásahové jednotky a další policisté.
Pak by bylo slušné pozdravit a představit se.
Je mi potěšením, pánové.
Jméno vám nesdělím, ale říkejte mi Profesor.
Každý mi tak říká.
Zdravím. Já jsem Angel, zástupce inspektorky.
Těší mě, Angeli, jak se máte?
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
Jak se vede?
Velmi dobře, díky. Jak se máte vy?
Když jsme se tak pěkně pozdravili, povíte mi,
co tedy chcete?
Čas.
Abychom vše vyjasnili. Poslyšte, paní inspektorko,
náš útěk byl záležitost několika vteřin,
ale jsme připravení se bránit,
tak se snažte nezasahovat.
Mohu vám věřit?
Rozhodně.
Ale musíte mi pomoct, abych vám mohla věřit já.
Pusťte ty školáky, jsou to děti. Všechno se pak vyřeší snáz.
Inspektorko, pořád nevím, co máte na sobě.
Šedý kostýmek.
Modrou košili.
Černé boty na podpatcích a...
To by zatím stačilo, nemyslíte?
Hned si vás můžu lépe představit.
Ale inspektorko, dámský kostým může mít kalhoty, nebo sukni.
Takže příště bych ocenil
konkrétnější popis.
Promyslím váš požadavek.
Jaký magor se 60 rukojmími si ještě hraje s vyjednavači?
Kdepak.
Na magora byl moc klidný.
Ať nad ním celý den lítají vrtulníky.
Žádný jídlo, voda, žádný splněný přání. Jasný?
Promiňte, inspektorko,
podle mě se nevzdají, když jim odepřete zákusek.
S vedoucím zásahové jednotky věříme,
že je třeba neprodleně zasáhnout.
Kdyby chtěli krveprolití jako v moskevský opeře,
zavolali by přímo vás.
Bohužel jste tu jen proto, abyste kritizoval.
Prosím, inspektorko.
Nebuďte tak defenzivní. Chci vám pomoct.
Vím, že prožíváte těžké období.
Pokud mluvíte o menstruaci, tak tu zrovna nemám. Díky za optání.
Mluvím o stížnosti na domácí násilí vůči vašemu muži.
Páni, skvělá zpravodajská práce.
Strčíte nos snad do každý ložnice.
To i vnitřní záležitosti.
Věří, že vaše stížnost je neopodstatněná.
Váš bývalý manžel má nový život, soukromý i ten profesní.
Ale některé ženské neumí zapomenout.
Poslyšte, já nevím, jestli jste takový ubožák,
nebo jenom zabedněnec.
Pokud někoho zajímá moje soukromí,
tak já se s tou záležitostí dávno srovnala,
a zbytek je na soudci.
Díky za citlivý přístup,
plukovníku.
Příchozí hovor na vysílač muzea.
- Nahráváte? - Ano.
Zesilte to. Ticho, prosím!
- Proč nestihneš večeři? - Pracuju, omluv mě u svojí matky
- a sestry... - Jsi neuvěřitelný!
Musíš mě u nich omluvit.
Prosím, zlatíčko, věř mi. Nezlob se.
- Almanso! - Musím končit. Moc tě miluju.
Stopněte to.
To byl Almansa.
Proč jsem tady?
Jenom klid.
Mám tě chránit.
Nic víc.
Převleč se do kombinézy.
Dobře.
Co když se to podělá? Co když ten plán selže?
Tak dopadneme jako vždycky.
Zpátky do basy, k cigaretě na dvoře
a vánočním krevetám.
- Návštěvy rodiny... - Horší bude, když to klapne.
- Co s takovýma prachama? - Já si koupím Maserati.
Bude modrý jako obloha.
Otevřu školu bojových umění.
- Už to vidím. - A noční klub.
Bude mít tři patra.
A z repráků vám popraskají uši.
Na to tři miliony stačí.
A ty potřebuješ nový plíce. V dole sis je zničil.
To chceš utrácet za nový plíce?
Dost, to stačí.
A povíš nám, kde ty plíce koupíš?
Když se prodávají ledviny, musí to jít i s plícema.
No jo.
Já chci vinici v Provence.
Sto hektarů. Budu si dělat vlastní víno.
V dubových sudech.
Vždyť si budeš moct koupit flašku jakýhokoliv vína.
Proč se s tím otravovat?
Pro to umění.
Tak jo, já chci ostrov.
- Já taky. - Tak pro tři.
- Tři jsou moc. - Tak souostroví.
Ne, já chci malý ostrov
s obrovským domem.
Balkon bude přímo u moře.
Takže vylezu z postele a můžu rovnou skočit do vody.
Konečně chytrej nápad.
Někteří z nás si nejdřív musejí vyřešit jiný záležitosti.
Já teda určitě.
A za to, co mi zbude,
si koupím letadlo. A budu ho pilotovat.
Radši najmi sexy pilota.
Ty to nechápeš. Budu flirtovat s kontrolní věží.
Řeknu: „Jednu ranvej pro blázna!“
I kdybyste všechny ty věci nakoupili draho.
Řekněme opravdu hodně, hodně draho.
I tak nám spousta peněz zůstane.
Když uděláte velkou ránu,
potřebujete velké sny.
Já bych nahrál hudební album.
A na přebalu bych se tvářil takhle.
Jako Bertín Osborne, ale o 30 kil těžší.
Bertín zpívá rančery, já bych zpíval koridy. To je jiný.
Zazpívej jim koridu, tati.
- Ale ne. - Dělej!
Do toho!
- Bude se vám to líbit. - Ale ne.
Zpívej! Zpívej! Zpívej!
Když ztratil jsem tvé rty
Poprvé jsem plakal
A proklínal den, kdy jsem tě poznal
Protože jsem tě nedokázal přestat milovat
Chtěl jsem si tě za ženu vzít
Bez lásky teď štěstí hledám
Střílím ze svých zbraní
A osud mi přinesl
Jenom smrt
Mario, živote můj a lásko
Nikdy tě nepřestanu
Milovat
Ztratil jsem tě kvůli kulkám
Už se nikdy neuvidíme
Vstávat!
Tak honem, dělejte.
Sundejte si masky.
Sundejte si ty masky!
A buďte hodní.
Stalo se něco nečekaného
a navzdory těm vrtulníkům nám dávají pár hodin smíru,
takže si odpočiňte.
Za pár minut vám rozdáme spacáky,
vodu a sendviče.
A požádám vás o laskavost.
Svlékněte se.
Každý dostane tuhle kombinézu.
Bude to pohodlnější.
Promiňte, pane. Nechci obtěžovat,
ale jsou tady lidé s nemocným srdcem,
těhotné ženy, diabetici, děti...
Některé byste měli propustit.
Nemyslím si, že vydrží celou noc.
Na co si to hraješ, Gándhí?
- Ne... - Klid, Denvere.
Je to můj kamarád. Oba máme rádi filmy.
Vezmi si tu pistoli.
- Já se neptám, říkám ti, aby sis ji vzal. - Prosím...
No tak, ber.
Zamiř na mě.
- Ne, prosím... - Zamiř na mě.
Je to rozkaz. Dělej, zamiř na mě.
A teď vystřel.
- Co? - Postřel mě.
- Střílej. - Prosím.
Prosím, ne!
Střelíš ty mě, nebo já tebe. Máš deset vteřin.
Raz, dva, tři,
čtyři, pět, šest, sedm, osm, devět...
Jsou falešný, Arturito. Ale vedl sis vážně skvěle.
To je dárek, nech si ji.
Dobře, rozdáme vám pár falešných zbraní.
Za pár hodin nám musíte pomoct.
Jak jste teď viděli, stačí jen poslouchat.
Věřte nám.
A poslouchejte.
Tak šup, svlíkat.
Dělejte.
- Co máte na sobě? - Raquel?
Žádný vysílačky, mobily, nic.
Zevnitř nevychází žádný signál.
To komunikují přes kelímky na špagátu,
že nic nemáte?
Ať používají kelímky, nebo znakovou řeč, nic jsme nezachytili.
Co tu dělají ty opancéřovaný auta?
Jdeme dovnitř. V plné polní.
Jen pokud vydám rozkaz.
A ten jsem zatím nevydala.
Rozkaz přišel shora.
Poví mi někdo, co se tu děje,
nebo mám sama volat na ministerstvo?
Tak co se tady děje?
Uvnitř je osoba nejvyšší důležitosti. Víte, co to znamená?
Ne, nejsem členka zpravodajský služby, takže nemám tušení.
Půjdou dovnitř.
Půjdou dovnitř, protože budeme mít jehně.
Alison Parkerová.
Dcera britského velvyslance Parkera,
blízkého přítele královny Anglie.
Proto musíme jít dovnitř.
Jestli to neuděláme, zítra to bude vědět celá země.
Nebudou vědět, že víme.
Budou si myslet, že před veřejností všechno utajili.
Teď je obyčejná rukojmí,
ale zítra na ni budou mířit všechny jejich zbraně.
To byste chtěla?
A proto přijdou hned první noc.
Bude to před čtvrt na pět ráno,
protože v půl sedmé
se rozednívá.
Jak by Španělsko vypadalo, kdyby to přijeli řešit Britové?
Bude lepší, když nad tím nebudou moc dumat, tak máme větší šanci
vyhrát první bitvu.
Inspektorko Murillová, jdeme dovnitř. A tu holku přivedeme živou.
Musím s tebou mluvit. Slibuju ti, že...
Mlč, nebo nás zabijou!
Asi šéfa nemáte moc ráda, co?
Víte, že je můj šéf?
Vím o vás úplně všechno.
Studovala jsem vás.
A viděla jsem ten těhotenský test.
Teď je mi jasný, kdo je otec.
Neměl z toho radost?
Co povídal? Nestojí o zodpovědnost?
Je těžký se vzdát miminka.
Co budete dělat?
Jdu na potrat.
Jednotky jedna, dvě a tři, připravte se.
Jdeme na to.
Běžte, běžte, běžte!
Týme jedna, dva a tři, připravit.
Teď.
Týme jedna, zataraste hlavní vchod.
Sledujte střechu a vyšší patra.
- Ano? - Berlíne,
- jdou dovnitř. - Jdeme na to.
Lidi!
Už je čas!
Teď budete dělat, co vám řeknu!
Pojďte za námi.
A tak bezpečnostní složky udělaly přesně to,
co Profesor předvídal.
Ale když nám to odpoledne na venkově říkal,
neměli jsme pocit, že schytáme kulku do hlavy.
Vrazí dovnitř čtyřmi vstupy.
Hlavním vchodem, nákladními vraty,
nouzovým východem a střechou.
Hlídejte všechny vchody. Nikdo nesmí ven.
Ale budou čekat.
Počkají na zásahový tým
a prozkoumají oblast.
To udělají z nákladové zóny.
Jdeme, jdeme.
No tak, už jsou u dveří.
Tak jo.
Použijte periskop.
Jdeme!
Raquel, mám tu hovor z mobilu rukojmí,
Alison Parkerový.
Zesil to.
Na telefonu je další posluchačka.
Nejsem posluchačka. Jsem rukojmí, unesli mě.
Jsem Alison Parkerová, dcera velvyslance Británie.
Vysílají živě.
Volám z Královské mincovny.
Hned ten hovor přerušte!
- Přerušte ten hovor, hned! - Přerušte to!
Oblékli nás jako únosce.
Už máme obraz.
Co to má být?
Dali nám zbraně a stejné masky.
Přibliž to. Stačí.
Nevíme, kdo je kdo.
To je kulomet Browning.
Hajzlové.
Policie zabije i nevinné lidi.
Rukojmí jsou všude kolem. Vypadají stejně.
Nebudou vědět, kam střílet.
- Nechoďte dovnitř. - Dost, zastavte to.
- Nechoďte sem. - Zrušte to.
Stáhněte se, operace se ruší.
Inspektorko?
Dokončete, co jste začal.
Já s tímhle nechci nic mít.
A tak jsme první noc vyhráli první bitvu.
Bez boje, jen s pomocí rozumu.
Za 20 minut jsme začali dělat to, kvůli čemu jsme vlastně přišli.
Tohle je nejlepší část.
Tak do práce!
Se mnou půjdou Torres,
Sánchez, Biezma,
Lenon, Watsani,
Molina, García,
Domingo, Debora,
- Mateo... - Dobře, teď tudy.
Moya, Pérez...
Jdeme.
Tak jo!
Ty stroje pojedou 24 hodin denně.
Bude to rachot jako na technu.
Kdykoliv zastavíme, přijdeme o půl milionu.
Technická přestávka bude každý tři hodiny.
Na inkoust a seřízení.
Tak do toho!
S radostí, s úsměvem a s nadšením!
Nejlíp placená práce v historii.
2,4 miliardy eur.
Možná víc. Záleží na tom, jak dlouho se tu udržíme.
Proboha, tohle je parádní!
To je taková nádhera!
To jsou naše prachy!
Kávu bez kofeinu.
Ahoj, tady Mariví Po pípnutí mi nechte vzkaz.
Mami, už končím. Je šest...
Promiňte, nemáte nabíječku?
Ne.
Chcete můj mobil?
Vážně? Nevadí to?
- Ne. - Určitě?
Díky.
Musím obvolat pár lidí.
- Žádný problém. - Díky.
Překlad titulků: Jan Šmíd ?