‫תהיו זהירים מאוד,‬
‫כי ברגע שיש קורבן,‬
‫אנחנו כבר לא רובין הוד אלא סתם חלאות.‬
‫ריו!‬
‫לעזאזל!‬
‫ריו!‬
‫זה הכלל הראשון, לעזאזל!‬
‫לעזאזל!‬
‫פאק!‬
‫תראי...‬
‫חסר לך הסגול, פאולה.‬
‫פאולה.‬
‫פאולה?‬
‫אני לא מבינה למה אבא לא יבוא‬ ‫ליום ההולדת שלי מחר.‬
‫כבר הסברתי לך, פאולה.‬
‫השופט לא מרשה לו להיות איתך,‬ ‫ומעכשיו אני אדאג לך.‬
‫זה לא השופט.‬
‫לא?‬
‫מי זה היה?‬
‫את. את לא רוצה‬ ‫שהוא יבוא ליום ההולדת שלי.‬
‫נכון, סבתא?‬
‫תראי,‬
‫כרגע, אמא ואבא לא מסתדרים טוב.‬
‫הם יפתרו את זה. חכי ותראי.‬
‫אמא, בבקשה.‬
‫המפקד.‬
‫ראקל, אני יודע שזה היום החופשי שלך.‬
‫אבל יש אירוע עם בני ערובה.‬
‫השודדים ניסו להסתלק עם הכסף אך נכשלו.‬
‫הם פצעו שני שוטרים.‬
‫זה במטבעה המלכותית.‬
‫אני רוצה שאת תעשי את המשא ומתן.‬
‫שלח מישהו לאסוף אותי.‬
‫כבר מחכים לך בחוץ.‬
‫את מבינה? מה לעזאזל קרה שם?‬
‫תסבירי לי מה לעזאזל קרה! השתגעת?‬
‫- שמונה שעות מתחילת השוד -‬
‫ירית בשוטר.‬
‫תירגע! שוטר מחורבן צץ פתאום‬
‫והתחיל לירות. מה אתה היית עושה?‬
‫יורק עליו?‬ ‫-לא אכפת לי!‬
‫מה עוד היה אפשר לעשות?‬ ‫להיצמד לתוכנית! לעזאזל!‬
‫דיברנו על זה 400 מיליון פעמים!‬
‫- יום שישי, 18:25 -‬
‫לא סיכמנו שלא יורים באף אחד?‬
‫איבדתי הכרה מהפגיעה...‬ ‫-תהיה בשקט!‬
‫ניירובי ואני חיפינו עליכם,‬ ‫אבל ירינו אל הקרקע!‬
‫לא אל בני אדם מטווח אפס.‬
‫הם מפנים את השוטרים הפצועים.‬
‫הטלפונים מחוברים?‬
‫תכבו כל סיגנל של רדיו או ווי-פי.‬
‫עוברים לתקשורת אנלוגית.‬
‫תתקשר לפרופסור.‬
‫מה את לובשת?‬
‫מה קרה?‬ ‫-שני שוטרים נפצעו.‬
‫מי ירה?‬
‫טוקיו.‬
‫חברו את המצלמות בשביל הפרופסור.‬
‫ריו נשרט מכדור וטוקיו ירתה.‬
‫כנראה יש ביניהם משהו.‬
‫תן לי אותה.‬
‫מה?‬ ‫-זה נכון?‬
‫יש משהו בינך לבין ריו?‬ ‫-מה נראה לך?‬
‫לא.‬
‫אהבת חיי מת בגללי,‬
‫הדבר האחרון שאעשה זה להתאהב בילד.‬
‫יריתי כדי להגן על השותף שלי ועליי.‬
‫ואדון פרופסור, עם כל הכבוד‬ ‫למחשבה שהשקעת בתכנון,‬
‫דברים לא תמיד מסתדרים.‬
‫מה קורה?‬
‫הם פוצצו כספת בשביל‬ ‫הניירות המודפסים האחרונים.‬
‫למה לא הופעלה אזעקה?‬ ‫-לא יודע.‬
‫מישהו הפעיל אזעקה ידנית.‬ ‫כנראה אחד העובדים.‬
‫כמה בני ערובה?‬
‫קשה לומר. המוזיאון היה פתוח.‬
‫תן לי הערכה.‬ ‫-ידוע שיש 35 עובדים,‬
‫אחד עשר שומרים‬ ‫ו-17 תלמידים מבית הספר הבריטי.‬
‫למה לעזאזל יש שם תלמידים?‬
‫טיול כיתה.‬
‫זה יצא לתקשורת?‬ ‫-עוד לא.‬
‫שודדי בנק?‬
‫לא יודעים עדיין. אנחנו אוספים‬ ‫צילומי וידאו מהעסקים השכנים.‬
‫הוא איבד דם רב.‬ ‫-כמה לדעתך?‬
‫טוב, ארבעה יצאו...‬
‫אנחנו חושבים שלא יותר משישה.‬
‫נשק?‬
‫אנחנו יודעים שיש להם לפחות‬ ‫שלושה אם-16 ושהם תוקפניים מאוד.‬
‫צוות ימ"מ כאן.‬ ‫-כן, הם היו הראשונים להגיע.‬
‫ספר לי משהו חיובי.‬
‫שני השוטרים שנפצעו‬
‫בחיים.‬
‫תודה לאל.‬
‫קדימה.‬
‫יש וידאו מהמצלמות בבניין?‬
‫אין סיגנל.‬ ‫-מה הכוונה?‬
‫אין סיגנל. אולי הם שברו אותן.‬
‫עובדים על זה.‬
‫מה לגבי הרשת?‬ ‫-הם הורידו את הסיב האופטי.‬
‫אי אפשר לפרוץ להם לרשת.‬
‫תקשיבו טוב, כולם.‬
‫משטרה, הגנה על הציבור!‬
‫אני רוצה שכל טלפון פה יהיה מנותק.‬
‫נשחרר את תחנת הממסר‬ ‫שעל הגג למקרה שהם יתקשרו.‬
‫אנחנו צריכים לדעת על‬ ‫כל סיגנל של טלפון במתחם.‬
‫אני רוצה את האנליסטים כאן ברגע זה.‬ ‫בסדר?‬
‫יש לנו את תרשימי הבניין?‬
‫כן, אני מנסה למצוא כניסה אפשרית.‬
‫אושר רב.‬
‫אומרים שעובדי ציבור מקופחים.‬
‫מה לעזאזל אתה עושה?‬
‫זו ההפסקה הקטנה-מדי שלנו.‬
‫הם צריכים להתמקם,‬
‫לשלוח רחפן,‬
‫לעיין בתרשימי הבניין...‬
‫ניתן להם קצת זמן להתארגן.‬
‫היי, למה טוקיו אמרה שאתם לא ביחד?‬
‫כי אנחנו לא ביחד.‬
‫אז למה שמעתי את‬ ‫המיטה שלה חורקת כל לילה?‬
‫נראה לך שהיא לומדת‬ ‫לרקוד סמבה בחמש בבוקר?‬
‫לא יודע. אין לי מושג.‬
‫אולי היא לומדת סמבה, אולי היא זזה בשנתה.‬
‫תגיד...‬
‫אתה חושב שאני אידיוט‬ ‫שאפשר לשקר לו בפרצוף?‬
‫צוחק איתך.‬
‫הייתי מוכן לרקוד איתה בעצמי.‬
‫אולי אפילו אנסה.‬
‫לא נראה לי.‬
‫אני רציני מאוד לגביה.‬
‫רציני מאוד?‬
‫כאילו, רציני‬
‫כמו לטפל יחד בגינה ובבית בשבת?‬
‫בדיוק.‬
‫ולמלא אותו בילדים.‬
‫שב.‬
‫תראה, ילד...‬
‫נשים יעניקו לך סקס ובילויים‬ ‫כי הן מתוכנתות להיענות לרצונותיך‬
‫ולשאת את ילדיך.‬
‫אחרי זה אתה לא מעניין אותן.‬
‫בזמן הלידה אתה תבין.‬
‫לידה היא האירוע הכי מרגש בשביל אב.‬
‫במהלך הלידה‬
‫מה שיבצבץ בין רגליה זה‬ ‫ראש נפץ שיחרב את הכול.‬
‫ראשית, המערה האהובה‬ ‫שבה היית דוחף את הזין שלך,‬
‫תשתנה לבלי הכר.‬
‫ובזמן שהיא מקללת את היום שנולדת‬
‫ודורשת אפידורל, היא תחרבן על עצמה.‬
‫יודע מה היא מנסה להגיד?‬
‫שהיא לא תהיה אישה סקסית יותר לעולם.‬
‫שמעכשיו ואילך, היצור השמן הזה‬
‫הוא מרכז העולם.‬
‫כולן ככה.‬
‫שמע לי, אני גרוש חמש פעמים.‬ ‫יודע מה זה להתגרש חמש פעמים?‬
‫האמנתי באהבה חמש פעמים.‬
‫מה הבעיה שלך?‬
‫למה הפרופסור מינה אותך להיות אחראי?‬
‫כי אני רגיש עם אנשים.‬
‫עכשיו תוציא את השיה הקטנה מהקבוצה‬ ‫וקח אותה לאחד המשרדים.‬
‫ואל תתרחק ממנה,‬ ‫גם אם היא צריכה להחליף טמפון.‬
‫טוב.‬
‫אוקיי, אנחנו צריכים לחזור בעוד חצי שעה.‬ ‫חצי שעה.‬
‫סליחה.‬
‫אני יוצא לריצה קצרה.‬
‫למתוח את הרגליים.‬
‫בבקשה. תיהנה מהאוויר הצח.‬
‫קל יותר ללמוד שפה חדשה ממה שחושבים.‬
‫צריך לתת לסמנטיקה...‬
‫בואי.‬
‫תירגעי.‬
‫אני לוקח אותך כדי שתוכלי לנוח.‬ ‫זה הכול.‬
‫בסדר?‬
‫ראקל, כל התקשורת מהבניין‬
‫צריכה להיעשות מהטלפון הזה או מרדיו,‬ ‫בלי סלולרים. בסדר?‬
‫תתקשר.‬
‫אני רוצה לדבר עם השודדים.‬
‫אנחל!‬
‫למה לעזאזל קולונל פרייטו כאן?‬
‫לא יודע.‬
‫אנשים יורים במקום שמדפיסים בו כסף.‬
‫את לא חושבת שמודיעין‬ ‫צריכים להיות מעורבים?‬
‫אני מתקשר למטבעה המלכותית, ראקל.‬
‫השיחה מתבצעת.‬
‫שלום.‬
‫ערב טוב.‬ ‫-זו ראקל מוריליו,‬
‫המפקחת האחראית על המו"מ, עם מי אני?‬
‫עם האדם שאחראי על השוד.‬
‫הוא משתמש בעיוות קול.‬ ‫-אני מנקה את הסיגנל.‬
‫איך הולך לכם?‬
‫כרגע אין לנו קורבנות.‬
‫אני שמח לשמוע.‬
‫אני באמת שמח לשמוע.‬
‫מצטערת, אבל קולך נשמע משונה.‬
‫כן, אני מתנצל על הקול המתכתי.‬
‫אבל את בטח מבינה‬ ‫שאני צריך להסוות את זהותי.‬
‫למקרה שתארגני לנו מסוק‬ ‫שייקח אותנו לברזיל.‬
‫זה מה שאתם רוצים? מסוק?‬
‫כרגע מה שאני רוצה‬ ‫זה לשאת ולתת עם מישהו‬
‫שיתקתק עניינים.‬ ‫שלא יצטרך לבדוק עם הממונים עליו, או‬
‫עם מודיעין, או עם אמא שלו‬ ‫כדי לתת לי תשובות.‬
‫אם כך עליך לדבר ישירות עם הנשיא,‬
‫אבל מכיוון שהוא עסוק בניהול המדינה‬
‫אעשה כמיטב יכולתי להחליפו, ברשותך.‬
‫שאלות נוספות?‬
‫כן.‬
‫מה את לובשת?‬
‫מה?‬ ‫-מה את לובשת?‬
‫אינך חושבת שהבגדים‬ ‫שלנו מעידים על האישיות?‬
‫שמע, אני יכולה לענות לך,‬
‫אבל תדע‬
‫שמאזינים לשיחה הזו‬
‫אנשים מכמה יחידות מיוחדות,‬
‫משרד הקישור שלהן,‬ ‫ראש מבצעים מיוחדים ועוד כמה קצינים.‬
‫אם כך, עלינו לערוך היכרות.‬
‫רבותיי, לעונג לי.‬
‫סלחו לי שלא אומר את שמי,‬ ‫תוכלו לקרוא לי פרופסור.‬
‫כך מכנים אותי.‬
‫שלום, אני אנחל, סגן המפקחת.‬
‫נעים מאוד, אנחל. מה שלומך?‬
‫שלום, בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫שלום. מה שלומך?‬
‫טוב מאוד. ואת?‬
‫טוב, אחרי הרגע המרגש הזה, תגיד לי,‬
‫מה אתם רוצים?‬
‫זמן.‬
‫כדי לסדר הכול. שמעי, גברת מפקחת,‬
‫יכולנו להימלט תוך שניות,‬
‫אבל אנחנו מוכנים לגמרי להגן על עצמנו, אז‬
‫נסי למנוע כל סוג של כניסה למתחם.‬
‫אוכל לסמוך עלייך?‬
‫בהחלט.‬
‫אבל כדי שאוכל לסמוך עליך‬ ‫אתה צריך לתת לי משהו.‬
‫שחרר את התלמידים, הם קטינים.‬ ‫זה עדיף לכל הצדדים.‬
‫אבל המפקחת, לא אמרת לי מה את לובשת.‬
‫חליפה אפורה,‬
‫חולצה כחולה,‬
‫מגפיים שחורים עם עקבים.‬
‫נראה לי שזה מספיק לשלב הזה. לא?‬
‫כעת אני יכול לדמיין אותך.‬
‫אבל המפקחת, חליפת נשים כוללת‬ ‫מכנסיים מחויטים או חצאית.‬
‫אז אבקש שבפעם הבאה‬
‫תהיי יותר ספציפית.‬
‫תני לי לחשוב על הצעתך.‬
‫איזה משוגע מחזיק שישים בני ערובה‬
‫ומשחק משחקים במשא ומתן?‬
‫לא.‬
‫הוא שקול מכדי להיות משוגע.‬
‫אני רוצה שיסתובבו מעליו מסוקים כל היום.‬
‫אין מזון, שתייה או בקשות אחרות. מובן?‬
‫סליחה, המפקחת,‬
‫לא נראה לי שהם ייכנעו‬ ‫רק כי מנעת מהם קינוח.‬
‫ראש מבצעים מיוחדים ואני‬
‫חושבים שנחוצה התערבות מיידית.‬
‫אם היו רוצים מרחץ דמים כמו‬ ‫מה שקרה באופרה של מוסקבה‬
‫היו פשוט מתקשרים אליך.‬
‫אבל חוששני שאתה כאן‬ ‫בתפקיד של יועץ וקשקשן בלבד.‬
‫בבקשה, המפקחת.‬
‫אל תיכנסי למגננה. אני רוצה לעזור לך.‬
‫אני יודע שאת בתקופה לא קלה.‬
‫אם אתה רומז שאני במחזור אז לא.‬ ‫אבל תודה על ההתעניינות.‬
‫אני מתכוון לתלונה נגד בעלך לשעבר‬ ‫על אלימות במשפחה.‬
‫וואו, איזו עבודת מודיעין.‬
‫יש חדר מיטות שלא תדחף אליו את האף?‬
‫גם במח"ש עושים את זה.‬
‫הם חושבים שהתלונה שלך חסרת בסיס.‬
‫בעלך לשעבר השתקם יפה‬ ‫בחיים הפרטיים ובעבודתו במשטרה.‬
‫אבל יש נשים שמתקשות לשחרר.‬
‫שמע, לא ברור לי אם אתה נבזה‬
‫או סתם עקשן.‬
‫אם מישהו פה מתעניין בחיי הפרטיים‬
‫תדעו שהעניין בטיפול‬
‫וכעת שופט אמור להכריע.‬
‫אני מעריכה את רגישותך הרבה,‬
‫קולונל.‬
‫שיחה נכנסת לתחנת הממסר של המוזיאון.‬
‫תקליטו.‬ ‫-מקליטים.‬
‫תגביר. שקט, בבקשה!‬
‫למה אתה לא מגיע לארוחת ערב?‬
‫אני עובד. תגידי לאמא שלך‬
‫ולאחותך שאני...‬ ‫-אני לא מאמינה שלא תגיע!‬
‫תגידי להן שאני מצטער.‬
‫תאמיני לי! אל תתבאסי עליי, מתוקה.‬
‫אלמנסה!‬ ‫-אני חייב ללכת. אוהב אותך מאוד.‬
‫עזבו.‬
‫זה היה אלמנסה!‬
‫למה הבאת אותי לכאן?‬
‫זה בסדר.‬
‫שלחו אותי לשמור עלייך.‬
‫זה הכול.‬
‫תתפשטי ותלבשי את האוברול האדום.‬
‫בסדר.‬
‫מה יקרה אם הכול ישתבש?‬ ‫אם התוכנית תיכשל?‬
‫מה שתמיד קורה, פאפי.‬
‫חזרה לכלא, סיגריה בחצר,‬
‫ארבעה שרימפס בחג המולד,‬
‫ביקורי התייחדות.‬
‫הזוי אם הכול יילך כמתוכנן.‬
‫מה נעשה עם כל הכסף הזה?‬ ‫-אני אקנה מזראטי.‬
‫בצבע כחול שמיים.‬
‫ומכון אימון לאמנויות לחימה.‬
‫הגיוני.‬ ‫-ומועדון לילה.‬
‫אבל של שלוש קומות.‬
‫עם רמקולי ענק‬ ‫שיגרמו לאוזניים שלכם לדמם.‬
‫שלושה מיליון יספיקו לו.‬
‫ולך, ריאות חדשות. כי הרסת אותן במכרות.‬
‫תבזבז כסף על ריאות?‬
‫בחייכם. מספיק!‬
‫מוכן לספר לנו איפה תקנה ריאות?‬
‫אנשים מוכרים כליות.‬ ‫בטוח יש כאלה שמוכרים ריאות.‬
‫טוב...‬
‫יקב בפרובנס.‬
‫כרם בשטח של ק"מ רבוע בשביל להכין יין.‬
‫חביות עץ אלון.‬
‫אתה יכול פשוט לגשת לחנות‬ ‫ולקנות איזה יין שבא לך.‬
‫למה אתה צריך את כל הטרחה?‬
‫בשביל האמנות.‬
‫טוב, אני הייתי רוצה אי.‬
‫קני עוד אחד.‬ ‫-עוד שלושה.‬
‫שלושה זה מוגזם.‬ ‫-ארכיפלג.‬
‫לא, אני רוצה אי קטנטן‬
‫ועליו בית גדול,‬
‫עם מרפסת שפונה לים.‬
‫שאני קם מהמיטה וישר...‬
‫קופץ למים.‬
‫מישהו חכם, סוף סוף.‬
‫אני חושבת שחלק מאיתנו צריך‬ ‫לסדר כמה דברים קודם.‬
‫אני צריכה, לפחות.‬
‫ועם מה שיישאר,‬
‫אקנה מטוס. שאוכל להטיס בעצמי.‬
‫במקום לשכור טייס חתיך?‬
‫את לא מבינה. אני רוצה‬ ‫להשתעשע עם מגדל הפיקוח‬
‫ולומר להם, "תפנו את‬ ‫מסלול הנחיתה למשוגעת הזו".‬
‫אם נשיג את כל הדברים האלה‬ ‫במחיר, איך לומר,‬
‫במחיר גבוה. גבוה מאוד.‬
‫גם אז‬
‫יישאר לנו כסף רב.‬
‫אם אנחנו גונבים בגדול,‬
‫נחלום בגדול.‬
‫אני אקליט אלבום. "קורידוס" (בלדות).‬
‫עם תצלום כזה על העטיפה.‬
‫כמו ברטין אוסבורן,‬ ‫רק יותר שמן באיזה 30 ק"ג.‬
‫ברטין שר בסגנון רנצ'רה, אמרתי "קורידוס".‬ ‫זה מאוד שונה.‬
‫תדגים לה מה זה קורידו, אבא.‬
‫לא, עזוב.‬ ‫-בחייך.‬
‫קדימה!‬
‫אבל אתה אוהב אותם.‬
‫שיר! שיר!‬
‫בשל אובדן שפתייך‬
‫בכיתי בפעם הראשונה‬
‫וקיללתי את היום שבו נפגשנו‬
‫כי לא אוכל להפסיק לאהוב אותך‬
‫רציתי שתהיי אשתי‬
‫בלי אהבה פניתי למזל‬
‫יורה באקדחיי‬
‫והגורל הביא לי‬
‫מוות‬
‫מריה, את חיי ואהבתי‬
‫לא אפסיק‬
‫לאהוב אותך‬
‫אך בגלל הכדורים איבדתיך‬
‫אינך מוכנה לראות אותי‬
‫עמדו!‬
‫קדימה. קדימה.‬
‫תורידו את המסכות.‬
‫תורידו את המסכות!‬
‫תתנהגו יפה.‬
‫תקשיבו, קרה משהו לא צפוי,‬
‫ולמרות המסוקים האלה‬
‫יש לנו כמה שעות של הפסקת אש‬
‫ותוכלו לנוח.‬
‫תיכף נחלק שקי שינה,‬
‫מים וסנדביצ'ים.‬
‫ואני רוצה לבקש טובה.‬
‫תתפשטו.‬
‫אני רוצה שתלבשו אוברולים אדומים, כמו זה.‬
‫שיהיה לכם יותר נוח.‬
‫סליחה, אדוני. אני לא רוצה להפריע,‬
‫אבל יש פה כמה חולי לב,‬
‫נשים הרות, חולי סוכרת, בני נוער.‬
‫אני מפציר בך לשחרר את החלשים.‬
‫לדעתי הם לא יחזיקו מעמד לילה שלם.‬
‫מי אתה חושב שאתה? גנדי?‬
‫לא.‬ ‫-תירגע, דנוור.‬
‫הוא חבר שלי. שנינו אוהבים קולנוע.‬
‫קח את האקדח.‬
‫אני לא מבקש, אני אומר לך‬ ‫לקחת את האקדח.‬
‫בבקשה...‬ ‫-קח את האקדח.‬
‫עכשיו כוון אותו אלי.‬ ‫-‬‫לא, אני מבקש...‬
‫אמרתי, כוון אותו אלי.‬
‫זו פקודה, לעזאזל. כוון אותו אלי! ככה!‬
‫עכשיו תירה בי.‬
‫מה?‬ ‫-תירה בי.‬
‫תירה בי.‬ ‫-בבקשה...‬
‫לא, בבקשה!‬
‫או שתירה בי או שאני יורה בך.‬ ‫יש לך עשר שניות.‬
‫אחת, שתיים, שלוש,‬
‫ארבע, חמש, שש, שבע, שמונה, תשע.‬
‫הם כדורי סרק, ארטוריטו. אבל כל הכבוד לך.‬ ‫כל הכבוד.‬
‫זו מתנה ממני. תשאיר לך אותו.‬
‫טוב, אנחנו נחלק כמה אקדחי צעצוע.‬
‫בעוד כמה שעות נזדקק מכם לשיתוף פעולה.‬
‫וכמו שראיתם, אתם רק צריכים לציית.‬
‫סמכו עלינו...‬
‫וצייתו.‬
‫קדימה, להתפשט.‬
‫קדימה.‬
‫מה את לובשת?‬ ‫-ראקל!‬
‫בלי מכשירי קשר, סלולרים‬ ‫או מכשירים אלקטרונים.‬
‫לא הצלחנו לעלות על תדר רדיו מבפנים.‬
‫אתה אומר שהם יוצרים קשר‬ ‫עם גביע קוטג' וחוט‬
‫כדי שלא נעקוב אחריהם?‬
‫לא יודע אם זה גביע‬ ‫או שהם חבורת אילמים‬
‫אבל לא עלינו על תשדורת רדיו.‬
‫למה יש כאן מכוניות משוריינות?‬
‫אנחנו נכנסים. כולל הכול.‬
‫רק אם אני אורה על כך.‬
‫אני הממונה ולא הוריתי.‬
‫הוראות מלמעלה.‬
‫מישהו יגיד לי מה קורה פה‬
‫או שאני צריכה להתקשר לשר הפנים?‬
‫מה קורה פה, לעזאזל?‬
‫יש שם אדם בעל חשיבות עליונה.‬ ‫את יודעת מה המשמעות של חשיבות עליונה?‬
‫לא. אני לא קשורה לכנופיית המודיעין שלך‬ ‫אז אני לא יודעת.‬
‫הם ייכנסו.‬
‫הם ייכנסו כי השיה הקטנה ברשותנו.‬
‫אליסון פארקר.‬
‫בתו של בנג'מין פארקר, השגריר הבריטי.‬
‫חבר קרוב של מלכת אנגליה.‬
‫לכן אנחנו חייבים להיכנס.‬
‫כי אם לא נעשה זאת כעת,‬ ‫מחר כל המדינה תדע מזה.‬
‫יחשבו שאנחנו לא יודעים.‬
‫הם יחשבו שהם הצליחו להסתיר‬ ‫את המידע הזה מהציבור.‬
‫היום היא סתם עוד בת ערובה.‬
‫אבל מחר היא תהיה המטרה הראשית‬ ‫וכל האקדחים יכוונו אליה.‬
‫זה מה שאת רוצה?‬
‫לכן הם ייכנסו בערב הראשון.‬
‫והם יעשו את זה לפני 4:15 בבוקר‬
‫כי בשעה 6:30‬
‫עולה האור.‬
‫תארי לך איך זה ישפיע על ספרד.‬
‫משבר בני ערובה שמנוהל על ידי בריטניה?‬
‫כדאי שייכנסו בלי לחשוב יותר מדי, כדי‬
‫להגדיל את הסיכוי שננצח בקרב.‬
‫המפקחת מוריליו, אנחנו נכנסים כעת.‬
‫ואנחנו מוציאים את הנערה בחיים.‬
‫אני מוכרח לדבר איתך. אני מבטיח...‬
‫שקט! יהרגו אותנו בגללך!‬
‫נראה שאת לא מסתדרת עם הבוס.‬
‫איך את יודעת שהוא הבוס שלי?‬
‫אני יודעת עלייך הכול.‬
‫הכנתי שיעורי בית.‬
‫גם ראיתי את בדיקת ההיריון על שולחנך.‬
‫כעת די ברור מי האב.‬
‫הוא לא שמח עם המתנה?‬
‫מה הוא אמר? שהוא לא רוצה את האחריות?‬
‫לא קל להיפרד מתינוק.‬
‫מה תעשי?‬
‫הפלה.‬
‫יחידות הסתערות אחת, שתיים ושלוש,‬ ‫להתכונן.‬
‫אנחנו נכנסים.‬
‫קדימה, קדימה, קדימה!‬
‫צוותים אחת, שתיים ושלוש, להתכונן.‬
‫עכשיו!‬
‫צוות אחד, לחסום כניסה ראשית.‬
‫שימו לב לגג ולאגפים העליונים.‬
‫כן?‬ ‫-ברלין.‬
‫הם נכנסים.‬ ‫-אנחנו בדרך.‬
‫אנשים!‬
‫הגיע הזמן!‬
‫הגיעה העת לבצע את פקודותיי!‬
‫איתנו.‬
‫וכך כוחות הביטחון‬
‫פעלו בדיוק כמו שחזה הפרופסור.‬
‫אבל כשהוא אמר לנו את זה היינו בכפר‬
‫ולא הרגשנו שאנחנו חוטפים כדור בראש.‬
‫הם ייכנסו מארבע הנקודות האלה,‬
‫הכניסה הראשית, רציף הטעינה,‬
‫יציאת החירום והגג.‬
‫אבטחו את כל הכניסות. שאף אחד לא ייצא.‬
‫אבל הם יחכו.‬
‫הם יחכו לצוות ההסתערות,‬
‫יחקרו את השטח.‬
‫הם יעשו את זה מרציף הטעינה.‬
‫קדימה, קדימה!‬
‫תזדרזו, הם כבר בדלת.‬
‫אוקיי.‬
‫נשתמש בפריסקופ.‬
‫בואו.‬
‫ראקל, שיחה מהסלולרי של אחד החטופים.‬
‫אליסון פארקר.‬
‫תגביר.‬
‫יש לנו מאזינה על הקו.‬
‫אני לא מאזינה. אני בת ערובה. נחטפתי.‬
‫אני אליסון פארקר.‬ ‫אני בתו של השגריר הבריטי.‬
‫זה שידור חי.‬
‫אני מתקשרת מהמטבעה המלכותית.‬
‫נתקו את השיחה עכשיו!‬
‫עכשיו! לנתק, עכשיו!‬ ‫-לנתק!‬
‫הלבישו אותנו בבגדים כמו של החוטפים.‬
‫קולונל, יש תמונה מבפנים.‬
‫מה זה לעזאזל?‬
‫קיבלנו אקדחים והכריחו אותנו‬ ‫לחבוש מסכות.‬
‫תתקרב. עצור.‬
‫לא ברור מי זה מי.‬
‫מקלע מסוג בראונינג.‬
‫בני זונות.‬
‫אם המשטרה תגיע אנשים חפים מפשע ייפגעו.‬
‫הם מוטמעים בבני הערובה.‬ ‫כולם לבושים באותו האופן.‬
‫לא ניתן להבחין במי יורים.‬
‫אל תיכנסו.‬ ‫-עצרו את זה. עצרו!‬
‫אל תיכנסו, למען השם.‬ ‫-עצרו!‬
‫נטשו עמדותיכם. קבלו ביטול.‬
‫המפקחת...‬
‫סיים את מה שהתחלת, קולונל.‬
‫אני לא רוצה שום קשר לזה.‬
‫כך ניצחנו בקרב הראשון שלנו בלילה הראשון.‬
‫ללא לחימה ועם היגיון בריא.‬
‫ואחרי עשרים דקות‬
‫התחלנו לעשות את הדבר שבגללו הגענו לכאן.‬
‫וכעת לקטע הטוב.‬
‫לעבודה.‬
‫בואו איתי, טורס,‬
‫סאנצ'ז, בלזמה,‬
‫לנון, וטסאני,‬
‫מולינה, גרסיה,‬
‫דומינגו, דבורה,‬
‫מתאו.‬ ‫-בואו, מכאן.‬
‫מויה, פרז...‬
‫קדימה.‬
‫בואו נראה.‬
‫אני רוצה שהמכונות האלה יעבדו‬ ‫24 שעות ביממה.‬
‫כאילו אנחנו ברייב טכנו.‬
‫כל עצירה עולה לנו חצי מיליון.‬
‫נערוך תיקונים טכניים כל שלוש שעות.‬
‫גם דיו ודפוס.‬
‫עכשיו אתם יודעים.‬
‫שמחה, מסיבה והתלהבות.‬
‫העבודה הכי משתלמת בהיסטוריה.‬
‫שני מיליארד ו-400 אלף אירו...‬
‫אולי יותר. תלוי כמה זמן נחזיק מעמד.‬
‫אלוהים! זה גדול, בנאדם!‬
‫זה נפלא!‬
‫זה הכסף שלנו, חבר'ה!‬
‫אפשר נטול בבקשה?‬
‫שלום, זה המענה הקולי של מריבי.‬ ‫תשאירו הודעה אחרי הצפצוף.‬
‫אמא, סיימתי עכשיו. השעה 6:00...‬
‫סליחה, יש לך מטען?‬
‫לא.‬
‫רוצה להשתמש בשלי?‬
‫באמת? לא אכפת לך?‬
‫לא.‬ ‫-בטוח?‬
‫תודה.‬
‫אני צריכה לעשות כמה שיחות.‬
‫אין בעיה.‬ ‫-תודה.‬
‫תורגם על ידי:‬ ‫תמר בן יהודה‬