INSPIRAT DINTR-O POVESTE ADEVĂRATĂ. UNELE PERSONAJE ȘI FAPTE SUNT FICTIVE.
E…
E ca junghi pe care-l simt în tâmple, dar și sub scalp, la ceafă.
Parcă m-ar cotropi furnici roșii.
Și acum mi se încețoșează vederea.
Mama are scleroză multiplă. Durerea pare mai degrabă
la nivel structural, nu neurologic.
De parcă ar fi ceva acolo.
Doctorii îmi spun:
„Nu știm cum să te mai catalogăm.
Ne sfidezi previziunile.
Mi s-au dat șase săptămâni de trăit.
Cel mult patru luni.
Asta a fost acum patru ani.
Oamenii sunt capabili să realizeze orice.
Belle Gibson.
E mamă.
A supraviețuit cancerului.
E antreprenoare.
Și acum e scriitoare.
Belle, cum reușești?
Nu știu. După ce alegi să speri,
poți să faci orice.
OȚET DIN CIDRU DE MERE
Această mamă tânără a cucerit Silicon Valley de la masa din bucătărie.
Apple cumpără drepturile pentru The Whole Pantry.
Ce realizare!
Cum te mai simți?
E o zi bună, să spunem așa.
Sfidând sfatul medicilor, s-a vindecat natural, adunând milioane de urmăritori.
Belle Gibson!
O poveste cu adevărat remarcabilă.
Iubirea îmi dă putere, mă susține.
Vreau să le mulțumesc prietenelor și fanilor.
Sunt fanul vostru, am construit o comunitate frumoasă împreună.
ULEI DE ȘARPE
Fanii lui Belle se declară dezamăgiți de profesia medicală
și îi urmăresc călătoria,
mii de tinere trecând la medicina alternativă.
Voiam să trăiesc și voiam să trăiesc bine.
Întrebările puse…
N-a fost real? Chiar a avut cancer?
E distrusă.
- A pierdut totul? - Disperată…
- Urmăritorii ei vulnerabili… - Trebuie să întrebăm.
Ce fel de om se preface că are cancer la creier?
Poveste adevărată, bazată pe o minciună.
Unele nume au fost schimbate pentru a-i apăra pe nevinovați.
Belle Gibson nu a fost plătită pentru recrearea poveștii ei.
Nemernicii.
Mulțumesc.
Filtrată.
Da, o primim la birou.
Belle sau Annabelle?
Belle e bine.
Am auzit că ești un soi de Olivia Pope.
GESTIONAREA CRIZELOR
Are costume mai bune.
Îți place
să salvezi oameni?
Oameni în criză?
Vrei să-mi spui cum a început totul?
- Cât crezi că știi despre mine? - Nu destule.
- Corect. - Ești o persoană complicată.
Toți suntem.
- Nu sunt deosebită. - Două milioane de urmăritori.
De fapt, 2,3.
Nu.
Ei știu…
Urmăritorii mei știu că eu nu judec.
Oamenilor le place.
Deci mă plac instinctiv.
Și amenințările cu moartea?
„Sper să moară de cancer.”
Oamenii au devenit confuzi.
De asta am venit aici,
ca să lămuresc aceste concepții greșite.
Confuzi.
Da. Deci n-ai mințit, n-ai inventat nimic?
Nu, eu…
Nu pun etichete,
dar ar trebui să fii sociopat ca să faci asta.
Și nu sunt așa.
Aș putea face 50 de teste de personalitate acum
și toate ar zice că sunt empatică.
Toate.
Simt… totul.
Cred că e obositor.
Uneori…
Slujba ta e să salvezi oameni.
Am încercat să-i ajut cum am putut.
Concluzia.
Am ajutat.
Salutare! Sunt entuziasmată, abia așteptam să vă zic.
Când m-au diagnosticat în fază terminală, nu știam cui să spun, pe cine să cred.
Mi-a lipsit sprijinul, m-am simțit nemotivată și neinspirată.
Poate că n-aveți cancer, dar tot vă simțiți așa.
Și știți ce? Nu e în regulă.
Descărcați noua mea aplicație, The Whole Pantry, azi!
Schimbați-vă viețile, cu o masă pe rând!
APRECIATĂ DE LUCY GUTHRIE
Mi-a schimbat viața?
Da.
A ajutat?
M-am gândit la vremea înainte să apară ea.
Înainte de tot ce s-a întâmplat.
Am fost tare norocoasă.
Justin.
Lucy.
Asta…
El…
Povestea mea de dragoste.
Și toate planurile…
Planuri prostești și planuri mărețe.
Planuri peste planuri.
Până când, într-o zi…
Da.
…s-au transformat într-o grămadă de rahat.
Ce-ai acolo?
Ce?
Ai o umflătură.
Mereu a fost mai umflat.
E Marvin.
- Îmi pare rău. - Marvin și Frank.
Marvin și Frank, îmi cer scuze.
Vei vrea să cauți pe grupuri.
Să apelezi la Dr. Google.
Încearcă să te abții!
Îmi poți trimite un e-mail cu întrebări.
Îți răspund în 48 de ore.
Bine, introducem anestezicul.
Inspiră adânc, dragă!
CHIMIOTERAPIE
Justin!
Ce părere ai?
Nu mă uda! Nu!
O știu pe tipă.
A venit la cafenea.
Cică are tumoare pe creier.
Stadiul patru, glioblastom,
doar că strălucea.
Era plină de viață.
Optimistă și senină.
E clar că făcuse chimioterapie, dar găsise o altă cale.
- Bolurile Buddha. - Mersi.
Cele mai bune shiitake. Sunt culese?
Aș vrea eu.
Crease o aplicație incredibilă care îi ajuta pe oameni.
Și spunea adevărul despre experiența ei
și despre prezent.
Nu puteai să nu te simți inspirat.
Uite, e fanul meu.
Bună!
E de la tine?
Da. Te urmăresc pe Instagram.
Și tu?
Sân, stadiul trei.
Și eu făceam așa.
Îmbinam identitatea cu diagnosticul.
Urăsc când partenerul îmi face asta.
Ce faci… Ai planuri mari pe azi?
Doar îmi scriu cartea.
O carte.
- Da. - E uimitor.
Sunt puțin entuziasmată.
Sunt doar rețete,
ce am învățat de-a lungul…
Era să spun „călătoriei”.
Mi-am întrebat oncologa despre dietă, a dat ochii peste cap.
Cum să aibă atât de puțină educație când e vorba de nutriție?
Adică, aroganța e…
Dacă te gândești, e un delict, nu alta.
Abia aștept s-o citesc.
Ar trebui să vii la lansare.
- Serios? - Da.
Mi-ar plăcea. Asta e…
Mulțumesc!
Te iubesc.
Va fi bine!
Mulțumesc.
Ce tare e!
Mersi. Da, e perucă.
Știu.
Bine, pa!
Pa!
Belle nu mi-a trimis invitația,
dar am comandat un exemplar din cartea ei și am început să-i folosesc rețetele.
Am spus public, de la început,
că aveam cancer la creier și voiam să mă vindec natural.
Am fost copleșită de răspunsuri.
Nu mă așteptam la toate astea.
Deloc. Mă uimește câți s-au regăsit în povestea mea.
De ce crezi că s-a format un grup așa de mare de adepți?
Datorită devotamentului meu față de autenticitate.
Prea mulți editează în exces.
Sigur toată lumea mai face așa.
Inclusiv eu.
N-am avut mereu încredere în mine.
Eram o puștoaică timidă,
nu-mi găseam locul.
Dar, trecând prin ce am trecut,
am învățat să caut și să prețuiesc lucrurile adevărate, veritabile.
Mie mi s-a întâmplat unul dintre cele mai rele lucruri
care ți se pot întâmpla.
Și știți ce?
Sunt foarte recunoscătoare.
Ei bine…
Apropo,
nu puteam să închei
fără să-i mulțumesc prietenei mele, mentorului meu,
Milla.
Din păcate, nu a putut fi aici azi din motive pe care sigur le înțelegeți,
dar știu că asta i-a adus alinare…
Ai primit?
Da.
Ai văzut că te-a pomenit? Foarte atentă, nu?
Excelent.
Și cartea?
Rețetele
sunt bune?
Da, sunt destul de bune.
Hei, Mills…
ce vrei să fac?
Spune-mi ce vrei să fac,
iar eu fac.
Vreau s-o distrug.
E doar o ipoteză, dar cred că a afectat-o
că am primit recenzii mai bune decât ea.
Nu e vina ei, dar eu am ajuns mult mai faimoasă.
Îmi pare rău, m-ai pierdut.
Cine a fost rănit? A cui carte?
Nu-mi vine în minte alt motiv.
Până la urmă,
a făcut ce a făcut.
Știți cum, în Diavolul se îmbracă de la Prada,
Andy o duce de minune după transformare?
Așa mă simțeam eu.
Tocmai absolvisem și mă mutasem la Sydney. departe de casă.
Dar eu și mama vorbim de trei ori pe zi, nu glumesc.
Mă angajasem ca jurnalistă.
Revista Girlfriend, puteți aștepta?
Aveam o gașcă de prieteni incredibili.
Romantism cât să nu mă plictisesc.
Deși aș fi putut, ar fi trebuit, aș vrea să fi avut mai multă grijă de mine,
aveam 22 de ani!
Voi ce făceați la 22 de ani?
Îmi pare rău. Nu știu cum se pronunță…
Sarcom pleomorf nediferențiat.
Îl scriu eu aici.
Mulțumesc.
Joe are sarcoame bazocelulare.
- De la soarele din Queensland. - Da.
E diferit.
Nodulii de pe brațul ei sunt tumori agresive.
- Un sarcom rar al țesuturilor moi. - Bine, dar…
ce înseamnă asta? Asta înseamnă chimioterapie?
Nu.
Scumpo… Nu.
Nu. Am văzut cu bunica.
Mama a făcut chimioterapie pentru cancer de intestin.
De fapt, chimioterapia nu e prima mea alegere.
Mai târziu, sigur, dar acum, operația e cea mai bună opțiune.
Puteți scoate nodulii?
Da, și ar fi sub anestezie generală?
Se vede că sunt multe sarcoame,
deci cancerul s-a răspândit în braț.
Nu are rost să extirpăm tumorile individual.
O rezecție extinsă ar mări șansele de a nu se răspândi mai mult.
Deci nu s-a răspândit?
Asta e de bine, nu?
Cât de mare ar fi rezecția?
AMPUTAREA: CE SĂ ȘTII
SĂNĂTATE ALTERNATIVĂ
IMPACTUL AMPUTĂRII
Alege optimismul, că eu am încercat pesimismul
și nu mi-a mers prea bine.
Avem o voce în noi.
E mascată de zgomote.
Dar, dacă ne oprim și o ascultăm,
acea voce ne va călăuzi în sublim…
Revista Girlfriend. Cu ce vă pot ajuta?
Cred că ar fi util să ne prezentăm pe rând.
Sunt dr. Xiu.
Sunt oncologul Camillei.
Dr. Roland, radiologie.
Simon Smith-Jones, mă voi ocupa de operație.
Sunt Mike, mă voi ocupa de proteză.
Sally, psihologă.
Emma, terapie ocupațională.
Eu sunt Milla.
Și nu-s convinsă că e alegerea corectă.
Am discutat miercuri riscul de răspândire a cancerului.
Am găsit un studiu de caz.
O fată din Manchester.
Avea un osteosarcom al tibiei.
S-a recomandat amputarea, dar psihologul a spus că ar cauza
o criză de identitate catastrofală.
A mers la Berlin și a început terapia cu vâsc.
Acum trei ani.
Vă pot face copii.
Ai zis „terapie cu vâsc”?
Rudolf Steiner.
Dozele mari de extract de vâsc au putere citotoxică.
Nu, nu e adevărat.
Numele meu e Rudolf Steiner.
Intuiția mea se bazează pe observația că,
precum cancerul, vâscul e un parazit
care își omoară gazdele până la urmă.
Cum ar zice Hahnemann: ce se aseamănă se distruge reciproc.
O porcărie.
Se folosește clinic în Suedia, Olanda, Germania.
Peste 1.000 de studii in vitro au arătat că stimulează activitatea anticanceroasă.
Cu reacții adverse precum anafilaxie, febră, dureri articulare, insuficiență…
Uită-te la mine când vorbești despre mine!
E brațul meu.
Spui că-s tumori înăuntru.
Chiar sunt tumori înăuntru.
Dr. Roland…
Am rezultatele RMN-urilor. Prezinți
multiple tumori agresive…
Vreau altă opțiune.
Milla, aș vrea să-ți spun despre unele progrese făcute…
Vreau altă opțiune.
Moartea.
Asta e altă opțiune.
- Stați așa! - Vrei să mori?
Mai bine ne revedem mai târziu.
E realitatea cu care ne confruntăm.
Înțelegi ce încerc să-ți spun?
E foarte important să înțelegi ce spun, domnișoară.
Mamă, îmi pare rău.
Scumpo…
Nu…
Îl tai.
E în regulă.
Dacă tu crezi că așa ar trebui, așa fac.
Dar e greșit. Știu că e greșit.
Simt asta.
E în regulă.
Nu văd de ce nu am putea…
să explorăm și alte opțiuni.
Doar că…
e o soluție extremă.
Care sunt celelalte opțiuni? Vă ascultăm.
Amputarea ar fi recomandarea mea fermă.
- Dar vreun tratament experimental… - Ca studiile clinice. Vă rog!
Presat foarte mult de familie
și având îndoieli serioase, I-am făcut o infuzie izolată a membrului.
O procedură experimentală care eliberează o doză de chimioterapie
de zece ori mai puternică decât cea obișnuită în locul tumorii.
Am aflat că rata de răspuns de trei luni la această infuzie era de 58%,
care scădea la 37% la boli ale extremităților superioare
ca cea a Millei.
Prin comparație,
dacă am fi amputat, șansele de supraviețuire ar fi fost de 89,9%,
dar eu nu sunt o tânără atrăgătoare și nu e brațul meu.
Când te gândești că voiau să i-l taie!
Bine că am insistat!
Nu.
Data viitoare, îi ascultăm pe doctori
și facem exact ce ne spun ei.
Nu!
Nu va fi o dată viitoare, Joe.
Deci, spuneai ceva mai devreme
- …despre patriarhat, nu? - Exact.
Ne învrăjbește.
Trebuia să fi avut amândouă loc pe piață.
- Dar Camilla… - Milla.
- Toți îi spun Milla. - A fost diagnosticată cu cancer.
Așa a tot susținut. N-am motiv să mă îndoiesc.
Căci, în cazul ei, e adevărat.
- Hek. - Da.
Pot să-ți spun Hek?
Sigur.
Mi s-a spus că am o tumoare cerebrală în stadiul patru acum patru ani.
Serios?
Da.
Serios?
Da.
Ai documente medicale care dovedesc că ai cancer cerebral terminal.
Ți le trimit.
Bine. Da.
În caz că ai fi mințit, în caz că te-ai fi fâstâcit între timp,
ai venit aici pentru sfaturile mele și pentru îndrumare profesională.
Eu nu te judec.
Haide, atunci! Îndrumă-mă!
În cel mai bun caz, din ce-mi dau seama până acum:
te dai la fund, îți schimbi numele, angajezi avocat.
- Ar trebui să ai deja. - Nu-mi pot abandona firma.
Știi cum e.
Am treburi și susținători.
Ca să nu mai zic de avânt, care e nedeterminabil.
Nu mai e.
- Uită de el! - Bine, uite!
N-am venit pentru sfaturi juridice sau ajutor în afaceri.
Atunci, de ce?
Am venit la tine, în mod special,
pentru că îmi vreau reputația înapoi.
Pentru asta, am nevoie de interviuri în care să spun versiunea mea.
În ziare, la televizor, poate un reality-show.
Valorez milioane.
Iese un comision bun.
Trebuie doar să dai câteva telefoane.
Dacă arunc un pantof pe geam,
lovesc zece mincinoși… Douăzeci.
Nu mint, bine?
Ți-am zis.
Bine.
Vrei să-ți pregătesc terenul?
Am nevoie de ceva pe care să mă bazez.
Copilărie dificilă?
Nu vorbesc despre asta.
Ai vorbit despre scleroza multiplă a mamei.
Subiect de ocolit.
Cum rămâne cu sănătatea mintală?
Scleroza multiplă e degenerativă fizic, nu mintal.
Nu, mă refer la tine.
Nu e o rușine.
Și eu sufăr de anxietate uneori.
Ai auzit de boala Münchausen?
Când cineva se preface că e bolnav pentru a stârni milă, pentru atenție.
Știu ce e și se cheamă sindromul Münchausen.
Nu e o boală. E pe lista tulburărilor mintale închipuite.
Ai citit despre asta.
Nu-s analfabetă din punct de vedere medical.
Am petrecut mult timp în multe spitale
pentru că am fost diagnosticată cu tumoare malignă.
Mi s-au dat șase săptămâni.
Cel mult patru luni.
Cine ți-a zis-o?
- Ce doctori? Ce spital? - Îți trimit documentele.
- Când? - Eu…
nu pot vorbi cu poșta internațională.
Nu. Când ai primit diagnosticul?
Belle!
Mă străduiesc din greu.
Poți măcar să-mi răspunzi?
A fost glioblastom?
Oligodendrogliom…
Cât a stat în spital?
Sigur n-ați putut lucra atunci.
N-ar trebui să fac asta, dar urgentez cererea.
Da. Doar să mă ocup de ea.
Nu. Desigur.
Familia dv. a trecut prin multe.
E plăcerea mea.
Ați contribuit cu toții?
O ador.
Mulțumesc!
Nu e ușor să mă mut într-un oraș nou.
M-ați primit cu toții cu multă generozitate.
În fine…
abia aștept această aventură.
Mi-e puțin teamă.
Dar vom veni amândoi în vizită cât mai repede.
Vii cu mașina mâine la petrecere?
- Eu… - Nu e invitată toată lumea.
Am vrut să fie între prieteni,
te rog să nu scrii nicăieri!
- Desigur. - Grozav.
Crezi că vei bea?
Mă iei tu și pot conduce eu.
Nicio problemă.
ORGANICE CONOPIDĂ - ȚELINĂ
ORGANICE BROCCOLI - MORCOVI
Bună! Am primit asta cadou, deci n-am bonul.
Îmi place, dar sunt alergică la fibre sintetice.
Nu putem returna banii fără chitanță, din păcate.
Încă are eticheta. Vezi?
O poți pune înapoi pe raft.
Nu vreți să faceți schimb? Vreți să aruncați o privire?
Doar că… nu știu dacă voi mai avea nevoie…
Adică, există posibilitatea să…
Nu sunt siguri că va supraviețui.
Draga de tine!
Îmi pare rău. Da.
- Serios? - Da.
Nu vreau să ai probleme.
Oricum e o regulă proastă.
- Era 25 de dolari? - De fapt, 24,95.
Era la reduceri.
Zgârcitele naibii!
LAPTE PÂINE ALBĂ
OUĂ PRODUSE ÎN BATERII MAIONEZĂ
AMESTEC PENTRU TORT
Te iau de la SkyBus. Am scris în e-mail, mamă.
Nu-mi amintesc să fi văzut niciun e-mail.
Îl trimit iar.
Îmi fac griji pentru Moss.
- Nu mănâncă. - Serios?
Nu e bine.
Posibil să fie de la rinichi.
Și n-a nimerit litiera.
E pipi prin toată baia.
Vin oricum.
Super. Am plătit bagajul, dar să aibă sub 15 kg.
Să-l cântărești înainte, da?
Trebuie să vin, nu?
Ca să-l cunosc pe tatăl copilului tău.
Va fi acolo, nu?
Nu, deja ți-am spus. Nathan lucrează.
Nu înțeleg de ce nu poate lucra din Melbourne.
Fiindcă e la locație.
Are alocație?
Nu.
- La locație, nu locuiește unde muncește. - Da, am înțeles.
Mai bine el decât mine.
Bietul motănel!
Dacă ți se întâmplă ceva cât sunt plecată?
Mi-e groază să mă gândesc.
Suntem o echipă, nu?
Și pe mine mă dor rinichii.
Dr. Patrick vrea să mai fac un test.
Va trebui să anulez programarea.
Nu va fi prea fericit.
Poate n-ar trebui să vii.
Nu, trebuie să vin.
Bine, ne vedem mâine la 10:15.
SkyBus. Cu roșu.
Dacă nu vrei să vin, să mă anunți.
E marea ta petrecere.
Spune-mi ce vrei!
Nu vine.
Milla!
Vreau s-o cunoști pe Darcy. I-am povestit despre tine.
Darcy, dragă!
- Ce faci? - Darcy?
- Da. Bun loc. - Da.
- Mă duc să mă ocup de uleiuri. - Sigur.
Condrosarcom, acum 23 de luni.
- Tu? - Pleomorf nediferențiat.
Destul de recent, cred?
Au încercat să-mi salveze membrele, dar s-a extins.
Îmi pare rău.
E în regulă.
Mi s-a zis că ai făcut infuzia izolată a membrului.
Acum vor face operația pentru salvarea membrelor sau…
Nu. De fapt, sunt în remisie.
Foarte bine.
Dar, dacă vrei să vorbim, te pot adăuga pe Facebook.
Acum, întinși pe spate,
vă relaxați prin umeri.
Vă relaxați prin ochi, prin mandibulă,
prin degetele de la mâini și de la picioare,
inspirați adânc pe nas
și, cu ultima respirație în shavasana, expirați tot!
- Namaste! - Rahat!
Mulțumesc că ați venit astăzi.
Nu vă grăbiți să vă ridicați!
Bună, Milla!
Arlo, școala Currumbin, doamna Histed.
- Bună, Arlo! Ce mai faci? - Bună!
Hei, nu cumva ne-am sărutat la o petrecere?
ȘTERSE RECENT
ȘTERGE POZA
Nu cred.
Ce curs faci aici?
Eu…
Da, am…
Eu doar…
Îmi pare… Am aflat.
Nu a fost bârfă, ci grijă.
Știu.
Am auzit că l-ai făcut praf.
Da.
Fac cursul Învinge cancerul ca să mă asigur c-am scăpat.
E fenomenal.
Și tu?
Pregătire pentru antrenor de meditație. Părea distractiv.
Vrei să luăm micul-dejun? Și mai stăm la povești.
Merg la următorul atelier, dar ne mai vedem.
Da, sigur.
- Mersi. - Mersi și eu.
SALUT, DRAGILOR, A IEȘIT SOARELE! AM GĂSIT UN LOC! NE VEDEM!
Bună!
Ce zi!
Nu-ți face griji! Abia ce-am ajuns.
Vai, nu!
Aveam cele mai urâte menstruații.
E bine că-s însărcinată, nu?
Nu încerci un supliment cu magneziu?
Dacă vrei să vii doar o oră, te pot duce înapoi.
Da. Sigur.
Nu, înțeleg perfect.
Da. Și eu am o durere de cap puternică.
Ascultă, îți fac un pachet.
Primula și turmeric.
Ba da.
Bun…
Bine. Pa!
Și acum mi se încețoșează vederea.
URGENȚE
Mama are scleroză multiplă. Durerea pare mai degrabă
la nivel structural, nu neurologic.
De parcă ar fi ceva acolo.
Asta-i ca să-ți țină capul nemișcat.
Ce-i asta?
- Poți… - „Sweet Valley e uimită de veste.
Frumoasa Elizabeth Wakefield e în comă, chiar pe moarte.”
Mă ajută să mă simt mai bine.
Ce se întâmplă? Supraviețuiește?
E o serie cu 150 de cărți.
Am ceva pentru tine.
Am găsit asta.
În râu, de obicei nu le iau. Dar voiam s-o vezi pe asta.
Celelalte… negre și gri.
Dar asta…
era singură.
E frumoasă.
- Păstreaz-o! - Nu e nevoie.
E în regulă. E pentru tine.
Îmi amintesc că, în școala primară, verdele era preferatul tău.
Și culegeai trifoi cu patru foi oricând luam gustări.
E ciudat că-ți amintești.
Bună, Milla!
Bună!
Cred că te inspiră.
Energia din grup?
Așa zici?
Energia supraviețuitorilor. E remarcabilă.
E toxică.
Energie bolnavă.
Știi că și-au făcut-o singuri.
Eu chiar știam.
Știam că îmi bag rahaturi în corp.
- Chimioterapia… - Înainte.
Ca studentă, am tras din greu și mi-am zis
că merit să mă distrez miercurea, dacă am chef.
Dar știam.
Mă săturasem să fiu cuminte, știi?
Dar știam.
- L-ai învins, Milla. - Ba nu l-am învins.
Nu, săptămâna viitoare îmi taie brațul.
Doctorii decid acum, căci a recidivat și e mai grav.
Mult mai grav.
Îl simt în mine. Urăsc asta.
Și n-am de ales.
- Ai multe opțiuni. - Nu, n-am opțiuni.
- Lumen de… - Ce faci?
Nu, hei…
Nu pleca!
Știu…
- Lumen de Lumine - Doamne!
Lumen de Lumine
Deum de Deo
Lumen de Lumine
Deum de Deo
Lumen…
Deum de Deo
Lumen de Lumine
Deum de Deo
Fată cuminte.
Curajoasă și bună.
Niciodată negativistă, niciodată furioasă.
Fată cuminte.
Așa suntem modelate.
Nu știam cuvintele pentru a descrie furia resimțită
când doctorii îmi examinau corpul și vedeau doar boala.
Dar acest bărbat frumos, care nu era încă bărbatul meu,
mi-a oferit o piatră și mi-a amintit
că lumea e mai magică decât credem noi.
…în respirația leului.
Pieptul împins în față, în timp ce inhalați…
Ascultați cum vă eliberați…
Bine, Milla.
Gata cu minciunile, prefăcătoria și încercarea de a-i mulțumi pe toți.
De acum înainte, nu voi mai gândi cu mintea,
voi începe să simt cu corpul.
Pentru că știu că e greșit să îmi tai brațul.
Așa cum știu că chimioterapia e greșită.
Trebuie să găsesc calea corectă.
Pentru mine.
Bună dimineața din Ubud, Bali!
Doamne, au fost câteva zile minunate,
timp în care am vorbit și am împărtășit povești cu femei
din toată lumea.
- Luce? - Dacă te simți la pământ,
forțată, sfâșiată, te înțeleg perfect…
- Poți încerca să dormi? - …de locuri minunate…
- Opresc sunetul. - …Ca Institutul Hirsch din Mexic.
Și tratează întreaga persoană,
cauza toxicității noastre, nu doar simptomele.
Bine, deci…
ne vedem joi.
Scuze, am o întrebare.
Voiam să întreb
despre un centru de tratament, recomandat de o amică.
Cine? Care amică?
Se numește Institutul Hirsch.
Belle Gibson?
- Amică de-ale ei. - Ești stadiul 3C.
Nu ne jucăm cu asta.
Nu există 3D. Direct stadiul patru.
Și știi ce se întâmplă atunci.
Da.
Mulțumesc.
- Mulțumesc pentru timpul acordat. - Asigură-te că vine joi!
E foarte arogantă.
Vreau să aud asta direct de la ea.
De ce nu poate recunoaște că nu merge?
- Nu știu. - Nu e eficient pentru toți.
- E o nebunie. - Nu suntem în măs…
- Ce e? Ai rămas fără aer? - Sunt bine.
Nu ești îngrijitor.
- Tu ar trebui să fii… - Vino!
Hei!
Nu e sexy.
Nu-s de acord.
E scârbos.
Eu sunt scârboasă. Nu vreau să mă mai simt așa.
Bine.
Care e alternativa, Luce?
Chestia cu Mexicul?
Nu-i permit unui influencer cu cercel în nas
să submineze ani întregi de cercetări.
Nu-i permiți? E grozav.
Mă descurc și singură.
Îmi pare rău.
E în regulă.
Îmi pare rău.
Suntem bine, mulțumim!
Ești bine?
Suntem bine, mulțumim!
Fiind o viitoare mamă tânără, aș fi sperat
la mai multă apreciere și sprijin de la prietenii mei.
Știu că fiecare are multe pe cap
și nu mă plâng, dar, având în vedere dramele medicale
cu care m-am confruntat, mi-e greu.
Și chiar așteptam cu nerăbdare petrecerea în cinstea bebelușului.
Draga de tine!
Îmbrățișări.
Ce drame medicale?
DRAGA DE TINE! ÎMBRĂȚIȘĂRI. CE DRAME MEDICALE?
Cred că am menționat că tot am migrene.
Dar nu v-am spus
că, recent, când eram la muncă, am leșinat.
Tocmai m-am întors de la spital.
Doctorul meu a spus…
„Ai cancer la creier.”
ȘTERGE
Belle…
„Ai o tumoare malignă la creier.
Ești pe moarte.
Mai ai șase săptămâni de trăit.
Cel mult patru luni.”
Dar îi voi dovedi că se înșală.
Pentru mine și pentru puiul meu,
voi trăi.
Vai, cât de nedrept!
- Biata de tine! - Ce trist, scumpo!
- Biata de tine… - Cât curaj!
Cu ce să te ajut?
- Înfricoșător! - Zi-mi dacă vrei ajutor!
- Cu ce ajut? - Chiar am lăcrimat.
Nici nu-mi pot imagina…
Serios, îți suntem alături.
- Ești puternică. - Te descurci.
Un blog pe placul tău.
E ca tine.
VINDECARE GREEN STONE
DESPRE MILLA BLAKE
În fiecare zi din… Urăsc cuvântul „călătorie”.
Vocea mea e mai puternică și mai zgomotoasă decât a fost vreodată.
Nu sunt singură și nu sunt frântă.
Am voie să mă fac auzită. Am voie să-mi fac loc.
Mai puternică decât cred.
Fiți pe fază
și ascultați-mă bine!
Millie…
Ce vrei să fac?
Spune-mi ce vrei să fac, iar eu fac.
Vreau s-o distrug.
Schimbă-ți corpul, găsește-ți sufletul!
Ador marketingul de calitate. N-am făcut cunoștință.
Fostul manager al lui Belle, prietena Millei, sunt eroina poveștii.
Ceva despre mine.
Am absolvit liceul la 16 ani, analist bancar înainte de 20 de ani.
Mi-a mâncat sufletul! M-am lăsat după trei luni
și m-am mutat la Berlin, ca să susțin crearea firmelor cu impact social,
activitate care a început să mă copleșească.
Așa că m-am întors acasă.
Azi mă întâlnesc cu cineva.
Grozav!
Da, e grozav. Ajung în 30 de minute.
Ești din echipa de investigații?
Da, ce a mai rămas din ea.
Un espresso cu lapte de soia?
- Sigur nu… - Nu, am apă. Mersi.
Mersi. Noroc!
Ești vegan?
Nu.
Deci îți place gustul de soia?
Încerc să fiu mai sănătos.
Nu e asta calea.
Neapărat mai sănătoasă. E…
Izoflavonele din soia imită estrogenul, duc la celule suplimentare.
- Ar trebui să te documentezi. - Așa voi face.
- Da. - Chanelle?
Doi de „l” și „e” la sfârșit.
Și ai informații despre Mel Gibson.
Un coleg mi-a zis că ai un pont important despre…
Belle.
Belle Gibson.
Bine, ea cine e?
Bună întrebare! Cât timp ai la dispo…
Just! Te duci la audiere?
- Pentru păcatele mele, da. - Aș vrea să mai vorbim.
Alo!
Îmi pare rău, Chanelle. E Justin, tot în echipa de investigații.
- Ai auzit de Belle Gibson? - Nu Mel Gibson.
- Belle, de ce? - Ai auzit?
- Lucy o urmărește. De ce? - Ce părere ai despre ea?
- N-am cunoscut-o. - Ce-ți zice instinctul?
Cred că e o lipitoare.
Poate chiar viperă. Ție?
Cred că…
- Pot vorbi și cu el? - Ce a făcut?
Și-a revenit glicemia.
Îmi pare rău…
Cred că te-am mințit
înainte.
E în regulă.
Da.
Respirăm adânc.
Și începem de când ai mințit despre cancerul la creier.
Nu, n-am mințit niciodată.
ÎI TRIMIȚI CERERE DE PRIETENIE?
RMN CEREBRAL NORMAL
Când am spus că oamenii mă plac,
instinctiv…
asta nu e chiar adevărat.
Mă străduiesc din greu,
mă străduiesc foarte mult ca ei să mă placă.
Și, până la urmă…
ei tot nu mă plac.
Subtitrarea: Carla Mona Gîlcă