Bylo by jiné, kdyby Milla žila ve stejném městě.
Otevři ty zasraný dveře!
Poznaly jsme se online, sblížily se.
Prostě jsme si rozuměly.
Chce to pořádné doktory.
Ty to víš nejlíp, co? Nečetl jsi jediný výzkum.
Pokud knihu nemáte, nemá smysl sem chodit.
- Dnes si ji koupíte. - Tys ji nečetla?
Znám ty články.
Musíte pochopit jednu věc.
Belle nemá přátele. Má hostitele.
Jak to jde u tebe?
- Ptáš se na moje zdraví? - Ne.
Rád bych se s tebou pokusil o dítě.
Jsem Belle. Belle Gibsonová.
Belle Gibsonová si svou diagnózu kompletně vymyslela.
- Proč to nedokážeš pochopit? - Proč na mě křičíš?
Chci udělat aplikaci plnou receptů,
co poradí se zdravím. Takového trenéra.
Nebo kamaráda.
Toho nejlepšího kamaráda na světě.
TENTO PŘÍBĚH JE INSPIROVÁN SKUTEČNOU UDÁLOSTÍ.
POSTAVY A UDÁLOSTI MOHOU BÝT SMYŠLENÉ.
Tohle je pravda založená na lži.
Některá jména byla změněna a jisté postavy vymyšleny. Což je…
Heku?
Zajímá vás to? Mělo by?
Fake news. Dezinformace.
S arogancí sereme na fakta
a vybíráme si, jakým výzkumům věřit.
Heku?
Příběhy nás měly spojovat.
Ale naše nutkání narativizovat, dramatizovat cesty hrdinů,
dobráků, padouchů… Už neumíme objektivně uvažovat.
Heku! Jsi v pohodě?
Belle Gibsonová z natáčení nijak netěžila.
Jsi připravená? Nebuď nervózní.
Nebuď okouzlující. Jednoduché odpovědi. Nepřeháněj.
Spal jsi včera v noci vůbec?
Jo. Proč?
- Máš na svetru chlupy. - Jo. Holil jsem se.
Můžeme projet dohodnuté otázky?
Včera ve dvě odpoledne jsem posílal aktualizovanou verzi.
Jen jsem vám chtěla říct, Anais,
že Týdeník ženy opravdu zbožňuju.
Upřímně tomu pořád nemůžu uvěřit.
Babička si ho každý měsíc předplácela,
i když neměla peníze.
Dívala jsem se na ty články dřív, než jsem uměla číst,
představovala si, jaké to asi je,
být tak zajímavá, že o mně někdo chce psát.
Jsem vaše velká fanynka.
Zkuste mi o sobě něco povědět.
Dobře. Co byste chtěla vědět?
No, jsem slunce ve vahách. Ascendent v kozorohu.
A nikdy jsem neměla otce.
Neříkám si tím o soucit. Prostě to tak je.
Ale rozhodně mám otcovské vzory, které mě vedly a formovaly mou osobnost.
Chtěli jsme vytvořit software, který bude pomáhat lidem.
Zeptali jsme se sami sebe, co bychom chtěli.
Dobrému nápadu nikdy neodolám. Neumím říct ne.
Veškerou energii věnujte řešení skutečného problému.
Dejte lidem, co chtějí.
Dnes už naštěstí nemusíte otevírat továrnu,
stačí otevřít notebook.
Internet sice nedokáže vyléčit nemoc nebo zbavit svět chudoby,
ale lidé díky němu mohou sdílet informace a zůstat v obraze.
Lépe informovaní lidé dělají lepší rozhodnutí.
Paráda, lidi.
Máme průvodce zdravím a wellnessem,
převodník receptů
a roztomilý, zábavný nákupní seznam.
Všech 50 receptů je bezlepkových, paleo a vegan.
Chci spolupracovat s někým, kdo to má v oku.
Já jídlo nefotím.
Fotky jídla jsou statické.
O bryndy na talíři nemám zájem. Musí to působit živě.
Dynamicky.
- Jako tvoje práce. - Našla jsi moje fotky na Instáči?
Prostě vás najednou oslovila.
- Přemýšlel jste někdy, jestli nelže? - O rakovině?
Ne, to odpovídalo.
Ale o aplikaci? Jo, to jo.
Šlo jí hlavně prachy. To bylo jasný.
Vítej v centrále.
Lenny, tohle je Alex. Spravuje aplikaci pro iPhone.
- Christopher kóduje pro Android. - Jak to jde?
Ne. Na dalších 20 minut jsou ve víru.
Jako v tom filmu o Facebooku, v pátek bude appletini.
Pro mě samozřejmě bez alkoholu.
Vím, že zatím nevypadá profesionálně,
ale je 3,1 krát 5,6, větší než většina profesionálních studií.
Speciální vybavení můžeš pořídit na firemní kreditku.
Všem platím 21,50 dolarů za hodinu.
Alternativou hodinové mzdy by mohl být
podílově orientovaný zisk.
Pokud bys měl zájem.
Řekněme tři procenta z veškerých zisků.
Neviděl jsem ani cent. Uháněl jsem ji.
Tvrdí, že díky rakovině mozku zapomíná.
Jako platit faktury?
Souhlasil jste?
Měla vkus, estetické cítění.
To nemá jen tak každý klient. A taky…
Dokázala člověka pobláznit.
Hele, hýbe se.
Patnáct týdnů. Je velká jako broskvička.
Působila jako statečná těhotná dáma,
co sice lidem podsouvá nesmysly…
Před třemi roky mě pumpovali chemoškou,
zdravotnictví mě v podstatě trávilo.
Ale chtěla zlepšit svět, to bylo hezký.
Pro mě je to spíš o zodpovědnosti.
Cítím potřebu předat znalosti, které jsem získala,
do rukou lidí, kteří je potřebují.
Občas je fajn něčemu věřit.
I když to není skutečné?
Když tomu věříte, tak bude.
Tak funguje vnímání. Stejně jako startupy.
Fotím teď pro aplikaci o hypnóze.
To jsou teprve výsledky, nevěřili byste.
Nechtěli byste investovat?
Podívej. Hele, hele.
Tak jo.
Jak je to dlouho? Bylo to před třemi lety, zlato?
Moje diagnóza.
Ale ne, chuděrko.
Podle mě to nastartoval Gardasil.
Ale nechci ztrácet čas zbytečných rozčilováním.
Osobně si myslím, že jsme přeočkovaní, ale ode mě to nemáte.
Tak se podíváme.
Jste ve 23. týdnu?
- Dvacet čtyři. - Ano, v úterý.
U prvního mi bylo hrozně zle.
Tohle je andílek.
U holek to bývá naopak.
Promiňte. Jen se…
Promiňte, můžete zvýšit hlasitost?
Jen doběhnu pro doktora.
Hned se vrátím.
Co to děláš?
Chci to vypnout a zapnout Je úplně pitomá.
- K čemu okecávání. - Clive.
Jen to chce restartovat.
Ve 23 týdnech
můžeme provést vaginální porod nebo císařský řez.
Obojí přináší rizika i výhody.
Pokud plánujete vaginálně rodit v budoucnu,
navrhoval bych vaginální porod.
Je méně invazivní,
možná vám to zní náročněji, ale rychleji se pak vrátíte
domů k malému.
Aisling vám donese nějaké materiály.
Určitě si je pročtěte.
Měli bychom začít co nejdříve.
Do prdele.
Zaveďte si další Misoprostol.
Musíme uvolnit děložní hrdlo.
Další pesar už nechci.
Nemůžu to spolknout? Četla jsem, že účinek se neliší.
Dobře. Dejte si to pod jazyk.
- Proč ne… - Tiše.
Bože. Tohle je špatně.
Já vím.
Potřebuju svíčku nebo něco.
Chci sem zasranou svíčku, Clive!
Dobře, dojdu do obchodu s dárky.
Sakra. Nemám peněženku.
Máš u sebe nějakou hotovost?
Tak už běž, Clive.
- Už se posouvá. - Do háje.
- Teď pořádně zatlačte. - Dýchejte. To je ono.
- To je ono. - Jsme blízko.
- To je ono. - Tlačte.
Ano, správně.
Dobrá. Ještě pár snímků.
Vezmete to zeshora?
Dobře.
A je to.
Děkujeme.
Dobrá práce.
Chceš si ji pochovat?
Měl bys. Neboj. Neupustíš ji.
Bože, je dokonalá.
Tak to v přírodě chodí.
Příroda ví, že není dokonalá.
Zdravím.
Dobrý den.
- Chcete se na to podívat teď? - Ano.
Tady, sídlí v Bellingenu.
Vyrábí nádherné šperky z placenty.
To by mohlo být hezké.
Také vyrábí doplňky.
Na zvýšení hladiny železa.
Čtyři sta dolarů za 70 kapslí.
Ale vzhledem k okolnostem vám určitě zvládnu zajistit slevu.
Jo, to by bylo skvělý.
Brzy vám bude mnohem lépe.
Promiňte, o co jde?
Říká se tomu implantabilní kardioverter- defibrilátor.
Zavedou vám ho do těla a pokud zaznamená arytmii,
vyšle elektrický šok, aby vás vrátil zpět.
Takže další operace?
Ano, před další dávkou chemoterapie.
O jedno dítě jsem přišla. A zasvětila jsem duši jinému.
Celistvá spíž se zrodila z nepředstavitelného smutku.
Ale také z lásky.
Je to láska, co mě pohání.
Proměňuje mě.
Chodíte sem často? Pozorovala jsem vás od baru.
Ahoj, koukni, co jsem našel na YouTube.
Pokud k tomu máme dostatek odvahy.
MOTIVAČNÍ PROJEV
Ahoj, Lucičko husičko.
- Ahoj! - Ahoj. To má být Jessica Rabbit?
Ariel, Malá mořská víla.
Dnes večer podávám kuřecí řízečky, pokud má někdo zájem.
Ne. Nechtěl by, abych je viděl.
Víš něco o údajném potratu Belle Gibsonové?
Vsadím se, že je to taky podvod.
Promiň, už je hluboko v noře.
Nevíš, kdy se vyhrabe ven? Za 10 minut jdeme na večeři.
- Sakra. - Ráno jsem ti to připomínala.
Chtěli jsme zaskočit do kanceláře.
Měli jsme schůzku s Belliným fotografem, jen potřebuju dokončit přepis.
Běž na večeři.
Kdy to bylo?
- Dneska odpoledne. - S kým?
S Chidiacovou a kardiochirurgem. Myslím, že jeho jméno nezmínili.
Říkali, která tepna?
- Jsi v plném pracovním nasazení. - Byla to důležitá tepna?
Řekněme, že není nejdůležitější, zato je velmi osobitá.
Už víš, na kdy tu operaci plánují?
To mi teprve řeknou.
Šťastný? Spokojený?
Býval bych šel s tebou.
Já vím, ale měl jsi práci.
- Vypadáš nádherně. - Nesnáším to.
Šíleně to svědí.
Lucy.
Můžeme?
- Ahoj! - Ahoj!
Ahoj! Bože, vypadáš úžasně!
Moc ti to sluší.
Z PEKLA KE ZDRAVÍ
Dobrý večer.
Malý je v posteli.
Dívali jsme se na film.
Díky, Magdo.
Kde je Alex?
- Má směnu. - Poslal jsem je domů.
Ještě nemají hotovo.
Úplně na to kašlou.
Otřes.
To je zase máma. Nevadilo by ti…
Bude to chvilka.
Ahoj.
Jo.
Mělo by to být brzy.
Jo.
VYDRAŽENO 10. BŘEZNA
Šálek čaje?
Máma se ptala, jestli tě poslední dobou něco nebolí.
Pořád jen pracuješ.
Nebolí.
Jo, to jsem jí říkal.
Není to ničí vina. Dělali jsme, co jsme mohli.
No, já ano.
- Clive. - Co?
Ani nespočítám, kolik je tu v okolí Wi-Fi sítí.
EMF zátěž, poškození DNA.
Nevěděl jsem, že z toho máš strach.
Děláš si srandu? V kuchyni je plíseň,
ani tam nemůžu pracovat.
Tolikrát jsem se chtěla odstěhovat.
Jako bych měla v hlavě nůž a kvůli tomuhle stupidnímu bytu mě v ní už zase bodá.
Chtěla jsem, aby ses o nás postaral.
Jo. Omlouvám se.
Mrzí mě to.
Mami.
Ahoj, bubáčku.
Něco se ti zdálo?
To nic.
…opravdu velkorysý. Vlastně ani nevím proč.
Ale nemohl jsem najít kreditku.
Ha, ha, ha. Krádeže kreditek jsou k popukání, co? Jo?
Je z televize, klidně na něj buďte zlí.
To je blbost, jasný?
CELISTVÁ SPÍŽ
Zaměřte se v hlavě na nějaký cíl a vdechněte ho do balonku.
Něco, co vás naplňuje,
co ve vás probouzí nadšení a štěstí.
Něco, co je jen pro vás, jasné? Do toho.
To je definice zboží. Chceme světu vyprávět příběh.
Neustále se vyvíjí a my ho vystavujeme na pódiu
jménem svět.
Jen málo nápadů se dokáže zhmotnit jen tak z ničeho.
Neexistuje limit, pokud jde o ty miliony lidí,
které můžete ovlivnit.
Dávali mi šest týdnů života. Maximálně čtyři měsíce.
Doktoři léčili pouze mou nemoc.
Na mně jim nezáleželo.
Připomněl mi, že svět je mnohem kouzelnější.
Ponořila jsem se do výzkumu.
Četla jsem o léčivých účincích citronů,
že jsou detoxikačním nástrojem.
Každý by měl napsat knihu. Každý má nějaký příběh.
Přimělo mě to přemýšlet o tom, čím živím své tělo.
A to byla ta chvíle, kdy jsem přestala přemýšlet hlavou.
Věřili jsme své vizi a začali jsme úplně od píky.
Je to náš splněný sen.
Všechno do sebe zapadalo.
Chtěla jsem žít, chtěla jsem žít dobře.
- Mami, to nemusíš. - Neboj, bavím se.
Co dělá táta?
Je venku a naparuje se.
Tati!
Jsi v pohodě?
Do té verandy se pustili termiti.
Aha.
Zatím to není problém, ale člověk to musí hlídat.
Neumíme se starat o dům. Potřebujeme tvou pomoc.
Nekecej.
Neboj. Myslím, že Arla s motorovou pilou nikdo vidět nechce.
Jsi zlej.
Ptal se, jestli tě smí požádat o ruku.
Víš o tom něco?
Co jsi mu řekl?
Ať jde za šéfkou.
Já do toho nemám co mluvit.
Vím, že je ta hypotéka vysoká.
Raději bys, abych koupila řadový dům.
Ale chci zasadit pomerančovníky, budu tu pořádat akce.
Mám to naplánované.
Chceš začít úplně od nuly?
Jsi má dcera.
Panečku.
BELLE, MRZÍ MĚ TO, MÁTE ZHOUBNÝ NÁDOR NA MOZKU.
RECEPT NA BROSKVOVÝ KOLÁČ
Co tu máme? Je rostlinný?
- Jak se cítíš? - Už lépe. Jo.
Bože! Ta příjezdová cesta je nekonečná.
Dorazila jsi!
Jo. Let z Abú Zabí měl zpoždění.
Víš ty co? Kecám.
Byla jsem v duty free, nehlásí tam lety.
Věřili byste tomu? Ahoj, Josephe.
- Jak je? - V pohodě. Vypadáš dobře!
Milla mě nutí do kefíru.
- Co to je? - Vítej doma, zlato.
- Kde je ta moje Moo? - V koupelně vedle ložnice.
Najdeš ji tam, jak si strká kafe do zadku.
Ale určitě tě ráda uvidí, zlato.
Channy Fanny! Jak bylo v Belgii?
V Berlíně. Ale pořád stejně. Co ty?
Vdaná. Těhotná.
Teda, já taky. Chyběla jsi mi.
Tys mi taky chyběla. Aso…
Tys mi nechyběl ani trochu.
Arlo Palmer.
- Ten, co zvracel na povel? - Aby se vyvlíknul z matiky.
A ze společenských věd.
Učebnice se mu moc nezamlouvaly, co?
- A vzala si ho knihomolka. - Ještě něco?
Vyhodila jsem manažera, všechno dělám sama.
Nechci si stěžovat, ale je toho trochu moc.
Hypotéka, svatba.
Všichni jsou tak hrdí a já jsem zatraceně vděčná.
- Hrůza. - Jo.
Pořád mám pocit, že si to musím nějak zasloužit. Chci jen…
Chci, aby ta kniha vyhrála. Aby můj podnik…
Promiň, kofein se dostává do krve.
Stěny konečníku jsou jako papír.
Srát na kokain. Stačí klystýr.
Chci léčit rakovinu.
Kruci. Jasně.
Chci tenhle zpropadenej svět změnit. Ne proto, že bych byla vděčná,
ale protože jsem měla pravdu a oni ne.
Takže jsi vážně dobrá? Co se týče zdraví?
Nikdy mi nebylo líp.
A jíš taky? Nepiješ jen džusy?
Stejně jako jsem to dělala vždycky.
Mám z tebe velkou radost.
Jo, poslyš.
Obchodní záležitost. Měla bys těch čísel využít.
- Mohla bych ti pomoct. - Vážně?
NEJDŘÍVE PROVEĎTE ČIŠTĚNÍ PLETI
NANESTE NA VLHKOU POKOŽKU
DORAZILA HROZNÁ ZPRÁVA…
Ahoj. Bolí tě hlava?
Pořád. Mohl bys?
Jen jsem ti chtěl říct, že si myslí, že to dotáhli.
- Cože? - Jo.
Proč jsi to neřekl hned?
Načte se během půl vteřiny.
Bez záseků.
Mám to.
Jste umělci. Díky.
Šťastný nový rok!
Řekni mi, že je z Francie.
Z vinařské oblasti Champagne, s'il vous plaît.
Tohle je provizorní vývojářská identifikace.
- Budeš slavná. - Můžeš mě nechat?
- Stáhnu to tady? - Jo.
Na zdraví.
BROSKVOVÉ KOLÁČE
NEJSTAHOVANĚJŠÍ APLIKACE ROKU 2013
NEJ APLIKACE
VÝDĚLEK, SLEDUJÍCÍ, STAŽENÍ
#HVĚZDNÝCHRUP
Hledám stejné.
Jo, vytvořila ji moje partnerka.
- To jako vážně? - Ano.
Úžasný. Můžete jí za mě poděkovat?
Jasně, určitě. Bude mít radost.
Můj táta má lymfom a fakt mu to pomáhá.
Žádné skryté škodliviny.
Ne. Správně.
ČISTÉ & RAW
Ahoj.
Ahoj. Byla jsi nakupovat?
Jo. Koupila jsem ten tác z toho obchodu na Aclandu.
Měli bychom něco zorganizovat.
Na červen jsem pozval mámu a tátu.
Skvělý.
- Jsem král plochých balíků. - Poslyš…
Kdy přišlo tohle?
Co to je?
Panebože. To je od nich.
Od vydavatelů.
NAKLADATELSTVÍ BLUE FEATHER
DĚKUJEME ZA ÚČAST
BOHUŽEL VÁM MUSÍME SDĚLIT
NEMŮŽEME VYDAT
HODNĚ ŠTĚSTÍ
Belle?
Doprdele. Zásadám odmítnutí rozumím, jen žádám o zpětnou vazbu.
Jsem dobrá kamarádka jedné z vašich autorek. Milly Blakeové.
Ano. Je neskutečná.
Moje aplikace měla 50 000 stažení
během prvního měsíce, což je…
Četl jsem studii o endorfinech v čokoládě.
No tak. Ta aplikace je hit.
Platina. Cupertino nám každým dnem zaklepe na dveře.
- Chci knihu, Clive. - Jo.
Něco hmotného, na co se můj syn podívá a řekne svým dětem:
„To napsala máma.“
Jo.
Měli bychom se teď spíš soustředit na aplikaci,
nechat ji přirozeně růst, netlačit tam tvůj osobní příběh.
- Až budeme připraveni prodat… - Už bys chtěl větší dům?
Zlato. Tři koupelny ti ke sraní nestačí?
Právě naopak.
Tenhle dům mě znervózňuje.
- Odečítá mi daně, pracuju tu. - Já vím.
Nech mě jít.
- Můžu tady vyfotit. Souhlasil jsi. - Jo.
- Bydlet u pláže se ti líbí. - Jo.
Při nakupování jsem potkal ženskou.
Její táta je nemocný.
Má tu aplikaci a…
Měli bychom se trochu vzdálit od hledáčku.
Spíš by se měl ztratit ten svetr.
Krátké nohy, dlouhé tělo, nemůžeš za to.
Možný by bylo dobré tolik nenaléhat.
Trochu ubrat s tou rakovinou.
O co ti jde? Chceš, abych…
Co takhle promluvit s potenciálními kupci? Trochu jsem si o tom přečetl.
Čteš životopis Steva Jobse a koukáš na Silicon Valley.
Dokážeš všechno, Belle.
Už jsi to dokázala.
Třeba můžeš mít podnik, který nestojí na tvojí rakovině.
Tahle scéna je plná negativní energie.
Aby mohla Milla všem kázat, jak tu nemoc porazit?
Nevím. To nechci.
Mohl by to být nový začátek.
- Jo. - Chceš mě vypojit a zarámovat.
Ne. Jen nás chci zajistit do budoucna.
Pro případ.
Kdo ví?
Ahoj. Julie tu má Belle Gibsonovou.
Stojí tu vedle mě v hale.
NAKLADATELSTVÍ PENGUIN LANTERN
Fajn, měj se.
Omlouvám se, nejste v Juliině diáři.
Aha. Ale ona je v mém. Mám tu potvrzení.
Kvůlu té fúzi tu máme poslední dobou trochu chaos.
Chuděrko, to musí být stresující.
Přiletěla jsem až z Melbourne, což by nevadilo, ale…
Zrušila jsem kvůli tomu návštěvu onkologa.
Jen by mě zajímalo,
opravdu moc by mě zajímalo, jak si někdo obhájí 35 tisíc
na spolupráci s kuchařkou, o které nikdo nikdy neslyšel.
Učil ji Martin Berasategui.
Inovuje baskické kulinářství v Melbourne.
To je pro Basky v Melbourne skvělá zpráva,
pro všech 55 z nich. Nebo by mohli otevřít tohle,
- takovou novinku jménem internet. - Bože.
A tam si můžou… Tam si můžou ty recepty vygooglovat.
Na tohle dohadování už nemám energii.
Panebože. Jsem starší, než vypadám.
Já vím, Julie. Chápeš, že se ti snažím pomoct?
- Ano, děkuju. - Fajn.
- Jde za vámi Belle Gibsonová. - Jasně. Tak to vidíš.
- Dobře. Končíme. - Odcválej.
Výborně. Julie, relevance.
Svět se mění, Jules. Myslím to dobře.
- Ano, to vidím. - S láskou.
Nehodí se to? Mám ji poslat pryč?
- Kdo je to? - Belle Gibsonová.
Rakovina mozku.
Spustili jsme to před čtyřmi měsíci.
Během prvního měsíce jsme dosáhli 50 000 stažení.
Pouze na základě sledujících z mého instagramu.
Mám přes 200 000 sledujících, vše potenciální čtenáři.
Všechny recepty v aplikaci a v knize
vychází z filozofie celistvých potravin.
Paleo, veganské, bezlepkové, s nízkým obsahem cukru, samozřejmě.
- Odkud máte recepty? - Jsou moje.
Nemám školu, učila jsem se sama.
Začala jsem s dorty. Jako malá jsem pod polštářem listovala
Narozeninovými dorty v Týdeníku ženy.
Můj nejlepší kamarád.
Prodal se milion kopií. Tu knihu napsal můj učitel.
Aha, super.
Dobré jídlo vás může zachránit.
Ale na vydání kuchařky jsem sama krátká.
Jsem teprve v začátcích.
Proto jsem přišla.
Maggie Beerová také neměla školu.
Někdy to zafunguje ve váš prospěch, působíte díky tomu přístupněji.
Na začátku jsem vám zalhala.
Neměly jsme se sejít.
Takže jste někoho ukecala?
Chcete tím na mě udělat dojem? Okouzlit mě? Působit zoufale?
Odhodlaně.
Rozumím.
Dobře.
Zlato? Potřebuju, abys mi zabookoval hotel.
Večer vařím pro Julie Gibbsovou!
Tak co mi připravíte?
Broskvový koláč.
Veganský.
Vybrala jsem ho, protože broskve jsem sbírávala u babičky.
- Měla sad za Brisbane. - Tak na to si připijeme.
- Clare Valley? - Ano.
Prosím.
Obvykle přidávám nesolené ořechy.
Trochu jste mě zaskočila, Jules.
Jíte červené maso?
- No… - Asi si objednám.
S tou babičkou jste si to vymyslela?
Broskvím se v Brisbane nedaří. Jádrové ovoce má raději chladnou zimu.
Jasně. Vlastně to bylo v Tasmánii.
Věčně se stěhovala.
Nebyla jsem jen baculatá. Spíš klinicky obézní.
Ne že by mě někdo vzal k doktorovi.
Moje máma nevaří.
Moje taky ne. Plechovky a sáčky.
Pamatuju si, jak jsem stála na stoličce.
Vařila jsem těstoviny. Byly mi tak čtyři.
- Spálila jsem si ruku. - Božínku.
Jakou máte s autory dohodu?
Chci rozhodovat o tom, jak recepty vypadají.
Jde o spolupráci.
- Máte děti? - Ne, mám knihy.
Děti mám ráda, ale nikdy je nedojím celé.
Omlouvám se.
Přišla…
Přišla jsem o dítě.
Kdy to bylo?
Těsně před aplikací.
O jedno dítě jsem přišla.
A zasvětila jsem duši jinému.
Z hlubin bolesti
vzešlo požehnání.
Na babiččin sad můžete zapomenout.
Vy jste bojovnice z předměstí.
Bez příkras.
Sušák z oceli.
Celý život jste bojovala
a teď jste matka, co bojuje s rakovinou.
Tyhle recepty nepotřebují pozlátko.
Pro ženu, která je vaří, jsou čisté a laskavé.
„Chápu vás.“
Snažíte se jim sdělit, že je podržíte.
- Hele, počkej chvíli. To jsi ty? - Sklapni.
Panečku, zdá se, že se mezi námi usadila celebrita.
Třeba ti i pořádně zaplatí.
- Můžeme si udělat selfí? - Nech toho.
Mami, drž se.
Panebože.
Hádejte, koho nominovali na cenu Zábavná a nebojácná od Cosmo?
- Vážně? - Jo.
Nevím, co to je, ale chtějí tě tam,
takže jsi asi vyhrála. Gratulky.
- Chceme, nebo nechceme? - Chceme.
Fajn. Zjistím, jak by ses mohla oháknout.
Chung na týdnu módy nebo Blake Lively v čemkoli.
Dobře. Poslední rychlá otázka, než ztratím internet.
- Ty lidi od džusů… - Koukejte. Je to jak z jiné planety.
To snad ne. Zdejší komáři jsou pěkný svině.
Myslím, že by od nás měli dostat definitivní odpověď, Mills.
- Nechci, aby čekali. - Já nevím.
- Odměna je… - Na hranici slušnosti.
Ten džus je hrozný. 35 gramů cukru, fuj.
Jo.
- Mohly bychom vyrábět vlastní. - Ne. K tomu je třeba infrastruktura.
My teď potřebujeme příspěvky, co vydělají.
Příspěvky, co vydělají. Nic jiného.
- Viděla jsi ten odkaz, co jsem poslala? - Dobrý, mami?
To je ale výhled.
Ta Belle z Melbourne má aplikaci s recepty.
Nemusíme dělat zrovna aplikaci, ale možná můžeme.
Fajn, přečtu si to.
Ale ten džus ještě probereme.
Skleněné lahve by vypadaly skvěle.
Příspěvky za peníze, Millo.
Holky, asi dnes zůstanu tady a tochu si užiju vilu.
Cože? Proč?
Zmeškáš hlavního řečníka.
Víš, zase mám ty svoje bolesti.
Jaké bolesti?
No, není to přímo bolest. Prostě jsem…
Jen trochu zacpaná.
Ale ne, Tam. Chceš přinést nějaké švestky?
- Nebo projímadlo? - Projímadlo ne.
- Jo, stejně nefungují. - Cože?
Mami, řekni, že sis ho nevzala.
Byla to jen projímavá čokoláda.
Je šíleně nezdravá.
Proč jsi to udělala?
Fajn, do koupelny. Kalhoty dolů. Hned.
- Tohle je moje parketa. - Proboha. Milly?
Kalhoty dolů?
Potřebuju vymyslet, kam s tím.
Zlato, nic mi není.
Běž na ten večírek, prosím.
Perfektní. Tak šup, lehni si. Tady tě nikdo neuvidí.
- Tak jo, nemusím to vidět, budu nahoře. - Jak dlouho tě to trápí?
Protože ji nenecháš vydechnout.
Dej mámě pokoj, zvrhlice jedna.
- Dobrý? - Dobrý.
Nemělo by to bolet.
Mami? Slyšíš?
Tohle nedělej. Co to děláš? Slyšíš? Mami!
Potřebuju doktora.
Sanitku, prosím.
Vila číslo osm.
Ahoj, Joe. Tudy.
- Ahoj. - Ahoj.
- Ahoj. Klid, nic mi není, drahoušku. - Je v pořádku.
- Jen jsme se trochu zasekly. Viď? - Jo.
Spodní část střeva byla zasažena nejvíce,
ale tady nám něco překáží.
Necháme si vás tu přes noc. Budeme hydratovat.
Zítra přijde specialista,
řekne vám, co s tou překážkou.
- Vymyslíte postup. - Děkuju.
Máte výsledky biopsie?
Ještě ne.
- Je to rakovinné? - Počkáme na biopsii.
Naše rodina má s onkology spoustu negativních zkušeností.
Kde ho školili? Podle jaké metodiky?
Zjistím vám to.
Raději bych tu překážku odstranila přirozeně než operačně.
Kávové klystýry jako zdravotník nedoporučuji.
Nedávno tu byl člověk s popáleninami.
Tak to neprovedl správně.
Úžasně posiluje imunitu…
Způsobuje proktokolitidu,
neustálý průjem, krvácení do střev, což může…
Dělám si jich pět denně. Nic z toho jsem nezaznamenala.
RAKOVINA TLUSTÉHO STŘEVA
Máme tři doktory. Špičkoví odborníci.
Všichni rádi potvrdí, že rakovina mozku se stravou nevyléčí.
Můžou se přetrhnout, aby dosvědčili, že ty pindy, co hlásá,
jsou jen nebezpečné pohádky.
Já pohádky k chemošce ráda.
Aby dokázali určit, zda předstírá diagnózu a uzdravení,
potřebují lékařské záznamy.
Kdybychom na ni zatlačili, aby nám je poskytla,
stejně nám žádný doktor neřekne, co v nich je,
váže je lékařský slib.
- Jasně. - A tys ji sledovala, Luce?
Pořád sleduje.
Líbí se mi její recepty.
Nechápu, proč by se výživa nemohla…
Nic není potvrzené. Nevědí, jestli to předstírá.
Ale víme. Jen o tom nemůžeme psát.
Každopádně… Už víte, jaký druh porodu zvolíte?
Veřejná nemocnice, nebo soukromá?
Rozhodně chci porodit ve vodě.
Rádi bychom to zvládli doma.
Je možné, že to nepůjde. Jsme otevření jiným možnostem.
Chci se zaměřit na čtvrtý trimestr.
Všichni jsou posedlí porodem, ale ten trvá jen jeden den.
Jo, děti jsou napořád.
- Jako štěňata. - Nejen na Štědrý den.
Nebudeš to jíst?
Bylo to fajn.
Co tě bavilo nejvíc? Příspěvky na péči o děti?
Kontakt kůže na kůži po porodu zněl sexy.
Ale není.
Promiň.
Za co?
Nenecháme nějaké zamrazit?
- Vím, žes to chtěl. - Nepřemýšlel jsem o tom.
Jestli mi stávkuje srdce, moje vajíčka to mají spočítaný.
Nebudou ani žlutá, jen šedá a smradlavá.
Na to je čas.
Nejdřív se postaráme o zybtek.
- Neprojdeme se po zahradách? - Můžeme jít na tramvaj, prosím?
Brzo jsem vstával, jsem vyřízenej.
Evropa, Jihovýchodní Asie,
byla jsem tři měsíce v Indii.
- Já plánuju Jižní Ameriku. - Vážně?
Jo. Pronajmu staré Ducati
a projedu celou zemi skrz naskrz.
- Skvělý. - Jo, musím trochu šetřit.
- Kvůli čemu tam jedeš? - Chci hlavně…
To zní skvěle.
Chci jet do Jižní Ameriky.
Dobrý nápad. Zabookujeme to.
- Fakt? - Jo.
Můžeme to naplánovat po příští dávce.
Fajn. Až na to, že příští dávka mi může vyřadit další tepnu,
kterou by pak museli spravovat.
- Nechápu, proč jsi na mě naštvaná. - Protože.
Jsi tak neskutečně předvídatelný.
To tvé posedlé pobíhání kolem kvůli tomu článku.
Musím ji proklepnout, Luce.
- Je to moje práce. - Není.
- Co chceš, abych udělal? - Sbal si kufr.
Fajn, dobře.
Mám dost.
Mám už těch doktorů po krk.
To je nám všem jasné.
Přístup k takové lékařské péči je privilegium.
Nezkoušej mě poučovat!
Nechci jen čekat, až milostivě dokončíš článek.
Nemám čas. Sedím v křesle a žilou do mě perou to svinstvo.
„Hodná holka, Lucy.“
Tak co Machu Picchu? To zní zábavně.
Jo, můžeme si dát pár Pisco Sours,
vyléčit rakovinu v patagonské chýši z bláta.
Třeba.
V Peru je místo, kde lidem pomáhají přijmout…
- Přijmout co, Luce? - Já nevím.
- Výborně. - Taky chci plout po Amazonce.
S růžovými delfíny.
Tvůj stav se zhoršuje každou minutou, kdy se neléčíš.
Dobře, podívej, vím, že je to na prd.
Vím, že je to úplně zkurvený, jasný?
Ale můžeme tomu dát šanci, zkusit to. Ano?
Je mi fakt líto, že je to pro tebe tak děsivý.
Zkusila jsem to.
- Nezabralo to. - Léčba ještě neskončila, Lucy.
Ještě jsme neskončili.
Nemůžeš s tím praštit, protože je to těžký.
Mrzí mě to, jasný? Nemyslím, že přeháním.
Nechci, abys umřela.
To je úplně normální reakce. Nechci, abys umřela.
Nejde ti o mě.
Jde ti o sebe.
Copak to nevidíš?
CENA COSMOPOLITAN, ZÁBAVNÁ A NEBOJÁCNÁ
BLAHOPŘEJU! ARLO
HODNĚ ŠTĚSTÍ
- A je to. - Děkuju.
Je úžasný, Jules.
Jak jste to věděla? Miluju ho.
Já vím, já taky. Kéž byste tu byla.
- Není to… - Vílí princezna?
Ne. Vládkyně.
Taky jsem si na ně půjčila, takže…
- Jsem jak hromotluk. - Ticho.
Hmm.
Mě se to líbí.
Musím běžet.
Popřejeme mámě dobrou noc.
- Ahoj, broučku. - Ahoj.
- Co myslíš? - Vypadáš jako princezna!
Jo. Budou tam kamery?
Spousta kamer.
Milla Blakeová, Léčení zelený kámen.
Margot Fergusonová, Steministický kolektiv.
Belle Gibsonová, Celistvá spíž.
A vítězkou ceny Cosmopolitanu Zábavná a nebojácná za rok 2013
pro podnikající ženy je Belle Gibsonová,
zakladatelka Celistvé spíže.
Mám jí podrazit nohy?
Zábavná a nebojácná? To beru.
Posledních pár let byl můj život jako houpačka.
Spousta z vás jistě ví,
že mi před třemi lety zjistili smrtelný nádor na mozku.
Já ji znám.
Nevíte ovšem,
protože se o tom v naší společnosti nemluví,
že jsem před nedávnem přišla o dítě v téměř 24. týdnu těhotenství.
O jedno dítě jsem přišla a zasvětila jsem duši jinému.
Z hlubin bolesti vzešlo požehnání.
O jedno dítě jsem přišla. A zasvětila jsem duši jinému.
Celistvá spíž se zrodila…
z nepředstavitelného smutku.
Z nepředstavi…
nepředstavitelného smutku.
Ale také…
z lásky.
Z nepředstavitelného smutku…
ale také…
z lásky.
Láska mi dává sílu,
proměňuje mě, pohání mě a každého z nás.
Pokud k tomu najdeme odvahu.
- Byla jsi na mé akci v Brisbane, viď? - Jo, přesně tak.
Myslím, že jen krátce.
A ta aplikace?
Jak jsi na to přišla? Je to úžasný nápad.
Prostě jsem přemýšlela, co lidé potřebují.
Kontaktovali tě z Applu? Kolují o tom zvěsti.
- Do háje. - Blahopřeju.
Děkuju moc. Zrovna se mi ozvali.
- Bude to na dlouho. - Jasně.
Chci tvou knihu.
Pořád běhám po knihkupectvích, ale nikde ji nemůžu sehnat.
Jo, rychle se vyprodala.
Podepsala jsem smlouvu s Julie.
- Gibbsovou? - Jo.
- Je z Penguinu. - Teda, ta je skvělá. Gratuluju.
Nevěděla jsem, že platí zálohu. Psala bych zadarmo.
Jsem tak vděčná.
- Já taky. - Tak vděčná.
Tak jo, už poběžím. Džus čeká.
Hirsche jsem zkoušela. Nevydržela jsem to.
Je to závazek.
Klystýry. Chci říct, ty vůbec nepáchneš.
Ne, voníš úžasně. Já jsem strašně páchla.
- Zavolám si taxík. - Počkej.
Promiň, myslím, že bych tu měla zůstat a pokecat s lidma z Cosma,
přecejen o tobě chtějí psát.
Zůstaň tu, prosím. Nikoho tu neznám.
- Promiň, já… - Jen si to užij.
- Pořádně se bav. Nechci tě nudit. - Určitě?
- Jasně. - Dobře.
Tak jo.
Je v pohodě?
Jasně. Jo, nic jí není.
Není to žádné tajemství.
Její mámě právě zjistili rakovinu střev.
Bude v pořádku, jen jsou si hodně blízké.
Pitomá rakovina.
Svině jedna.
BELLE GIBSONOVÁ
KDE BELLE GIBSONOVÁ VYRŮSTALA?
BELLE GIBSONOVÁ BRISBANE
BELLE GIBSONOVÁ PŘEKONALA RAKOVINU
ZEMŘELA JSEM NA SRDEČNÍ ZÁSTAVU
Neviděl jsem ani cent.
Tvrdí, že díky rakovině mozku zapomíná.
Jo, naštvalo mě to. Naštvalo.
Přemýšlel jsem o tom pořád dokola.
Užíralo mě to. A pak…
ZABLOKOVAT
Bum.
Jsi z Melbourne, Lenny?
Ne, z Brisbane.
Poznali jsme se už před deseti lety, sakra.
Lenny! Teď já, vyfoť mě!
Možná jsme spolu něco měli. Krátce.
Už nevím.
Ne, jen pusa.
Nic nevhodného. Ve vší počestnosti.
Hele, mám z prstů tampóny! Co to sakra je?
Ta děvka je odporná!
Právě jsem se probudila z něčeho jako kóma.
Doktor mi řekl, že jsem prodělala zástavu srdce
a na necelé tři minuty umřela.
Ukázalo se, že mám tekutinu v osrdečníku,
to je vak, co obaluje srdce.
Potřebuju nový ventil nebo přestane pumpovat.
Mám obří modřinu od defibrilátorů,
jak se mi snažili nahodit vědomí.
- Ví někdo, jak se jmenuje? - Tamponový prsty.
Podařilo se, už nejsem na JIPce.
Nechali mě ve vozíku, díky morfiu jsem byla úplně mimo.
Nebyla jsi minulý týden těhotná? Ne, to byla leukémie. Lolz.
- Zavolejte sanitku. - Snad jsi v pořádku.
Panebože.
- Proč by to… - Já nevím.
Ale je to zatraceně velká náhodna, ne?
- Říkal jste, že rakovinu měla. - Jo.
Proč si to myslíte?
Máma dělá v domovech důchodců.
V těch domech to tak specificky páchne.
- Pach smrti, jako hniloba. - Belle takhle páchla?
To si pište. Šíleně.
Jo, hodně jsem o tom přemýšlel, jasný?
Všichni zkapeme.
Jasný? Ale pro vás a pro mě, pro většinu lidí,
je to moc.
Nedokážeme si to představit.
Utíkáme od toho, snažíme se to utlumit, rozptýlit se.
Ale lidi, co jsou opravdu nemocní, co vědí, že umírají,
co otevřeli oči a snaží se tomu čelit, brácho,
ti houpou nohama na slunci.
Dívají se nahoru, dolů,
snaží si uzmout trochu klidu, než se uloží.
Buď to, nebo jsou z nich krysy v kleci.
V koutě.
Serou si do kalhot.
Vědí, že zatraceně trpí.
Vědí, že umírají.
Taková je Belle.
Upřímně mě to děsí, člověk začne pochybovat o jádru věci,
o všem, co tvoří jeho osobnost.
Však víte, jsem blondýna,
mám hnědé oči,
mám rakovinu.
Když člověku některé složitější aspekty seberete,
je to skličující.
Nestojím o soucit.
Chci, aby si lidé řekli:
„Jo. Je také jen člověk.
Hodně si toho prožila.
Nebyl to snadný život."
Ano, některé věci jsme probrali s vaší matkou a otcem.
S Andrewem? To není můj otec. Poznala ho před pěti lety.
Chcete to zahrnout do článku?
Jo, Anais, odbočujete.
Chceme si udělat ucelený obrázek.
Co říkala? Co vám o mně řekla?
Je to patologická lhářka a fantastka.
Ty jedovatý kecy otisknout nesmíte. Máte být důvěryhodný časopis,
který nikdo ani nečte.
Víte to? Nikdo vás nečte.
Vaše práce je irelevantní.
Časopisy jsou irelevantní.
Odpočívejte v zasraným pokoji.
Překlad titulků: Lucie Strakatá