Era altfel dacă Milla era în același oraș.
Deschide naibii ușa!
Am vorbit online, apoi ne-am apropiat.
Ne-am înțeles din prima.
Apelăm la doctori.
Bine că știi tu! N-ai citit ce ți-am trimis.
N-are rost să vii, dacă nu ai cartea.
- Vei cumpăra cartea azi. - Parcă citiseși cartea.
Articolele.
Trebuie să înțelegeți
că Belle nu are prieteni. Are gazde.
Cum merge afacerea?
- Adică sănătatea? - Nu.
Cred că aș vrea să facem un copil.
Eu sunt Belle. Belle Gibson.
Belle Gibson și-a falsificat diagnosticul de cancer.
- De ce nu-ți dai seama? - De ce țipi la mine?
Vreau să fac o aplicație. Cu rețete,
cu sfaturi de sănătate. Ca un antrenor.
Sau un prieten.
Cel mai bun prieten din lume.
INSPIRAT DINTR-O POVESTE ADEVĂRATĂ.
UNELE PERSONAJE ȘI FAPTE SUNT FICTIVE.
Poveste cât de cât adevărată, bazată pe o minciună.
Unele nume au fost schimbate, altele, inventate. Ceea ce…
Hek?
Îți pasă? Ar trebui?
Știri false. Post-adevăr.
Cum distorsionăm faptele și alegem ce să credem din știință…
Hek?
Poveștile erau menite să ne unească.
Dar dorința de a istorisi, a dramatiza călătoriile eroilor,
cu personaje bune, rele… S-a dus gândirea obiectivă.
Hek! Ești bine?
Belle Gibson nu a fost plătită pentru poveste.
Ești gata? Nu fi agitată!
Nu fi fermecătoare! Răspunsuri simple. Fără multe detalii.
Azi-noapte ai dormit?
Da. De ce?
- Ai fire de păr pe piept. - M-am ras.
Suntem toți de acord asupra întrebărilor?
Am trimis o variantă actualizată ieri, la ora 14:00.
Trebuie să recunosc, Anais.
Ador Women's Weekly, în ciuda circumstanțelor.
E ceva ireal pentru mine.
Bunica mea avea abonament lunar,
chiar dacă nu-și permitea.
Mă uitam la femeile din articole. Era înainte să citesc.
Îmi imaginam cum ar fi
să fii așa de interesantă încât să se scrie despre tine.
Sunt un mare fan.
Ce-ar fi să-mi spui ceva despre tine?
Bine. Ce vrei să știi?
Sunt Balanță dominată de Soare. Ascendent în Capricorn.
Și n-am avut niciodată tată.
Nu spun asta ca să atrag compasiune. E un fapt obiectiv.
Dar există și figuri paterne care m-au ghidat, m-au modelat.
Am vrut să creăm software care să le dea putere oamenilor.
Ne-am gândit la noi. Ce ne-ar plăcea?
Nu rezist ideilor bune. Slăbiciunea e că nu pot refuza.
Concentrează-te obsesiv pe rezolvarea unei probleme reale!
Creează un lucru dorit!
Vestea bună: n-ai nevoie de fabrică.
Doar deschizi un laptop.
Internetul nu va elimina bolile sau sărăcia.
Dar te ajută să împărtășești informații, să afli ce se întâmplă.
Când ești mai bine informat, iei decizii mai bune.
Așa, prieteni.
Ghiduri pentru un stil de viață sănătos, instrument pentru rețete
și o funcție pentru lista de cumpărături.
Dar cele 50 de rețete, fără gluten, paleo și vegane contează.
Îmi trebuie o viziune fotografică.
Nu fotografiez mâncare.
Fotografia culinară e statică.
Nu vreau să pară lături pe farfurie. Trebuie să emane energie,
mișcare.
- Ca toate fotografiile tale. - Le-ai găsit pe Insta, nu?
Te-a contactat din senin.
- Te-ai întrebat vreodată dacă minte? - Despre cancer?
Nu, totul părea legitim.
Referitor la aplicație? Da.
Era o escroacă. Era evident.
Bun-venit la sediu!
Lenny, el e Alex. Se ocupă de aplicația pentru iPhone.
- Christopher o face pentru Android. - Cum merge?
Următoarele 20 de minute sunt ocupați.
Ca în filmul despre Facebook, cocktailuri vinerea.
Pentru mine fără alcool, desigur.
Bine, deși știu că încă nu pare profesionist,
are un metru pe 1,7 m, mai mare decât multe studiouri profesionale.
Orice echipament ai avea nevoie, îl achiți cu cardul.
Toți angajații îi plătesc cu 21,5 $ pe oră.
Sau am putea renunța la tariful pe oră pentru o sumă mai profitabilă?
Dacă te interesează,
trei la sută din toate încasările.
N-am primit niciun ban. Și am insistat.
Cică uită lucruri din cauza cancerului la creier.
Adică plata facturilor?
De ce ai acceptat?
Avea gusturi, estetic vorbind.
Nu toți clienții au așa ceva. Și cred…
Era seducătoare.
Se zvârcolește.
Cincisprezece săptămâni. E cât o piersică.
Era o femeie gravidă curajoasă
care, sigur, mânca ciuperci.
Acum trei ani, eram la chimioterapie,
otrăvită de sistemul medical.
Dar avea un vis pentru lume, asta e drăguț.
E mai mult decât o responsabilitate,
e o obligație de a le oferi tot ce am învățat
celor care au nevoie.
E plăcut să crezi în ceva uneori.
Chiar dacă nu e real?
Dacă tu crezi, devine real.
Așa funcționează percepția și startup-urile.
Lucrez la o aplicație de hipnoză acum.
Rezultatele sunt ireale.
Aveți niște bani de investit?
Uită-te la asta! Ia uite!
Bine.
A fost acum trei ani, scumpule?
Diagnosticul meu?
Biata de tine!
Cred că Gardasilul l-a declanșat.
Nu vreau să mă enervez acum.
Eu cred că suntem prea vaccinați, dar să nu spui că am zis asta!
Ia să vedem!
Ai 23 de săptămâni?
- Douăzeci și patru. - Da, marți.
La prima sarcină mi-a fost tare rău.
Mititica e ca un îngeraș.
De obicei, e invers cu fetele.
Scuze. Doar că…
Da. Poți da sunetul mai tare?
Revin cu un doctor.
Nu durează mult.
Ce faci?
Îl opresc și îl pornesc iar. Ce cretină, serios!
- Vorbărie goală. - Clive!
Trebuie doar repornit.
La 23 de săptămâni,
opțiunile noastre sunt naștere vaginală sau cezariană.
Riscuri și beneficii pentru ambele.
Dacă mai plănuiești o naștere vaginală,
aș sugera să alegi naștere vaginală.
Mai puțin invazivă.
Pare dificilă, dar te vei pune pe picioare mai repede
și vei fi externată.
Aisling are informații pentru tine.
Îți recomand să le citești.
Chiar trebuie să începem procesul.
Futu-i!
Încă o doză de misoprostol.
Trebuie să înmuiem cervixul.
Nu vreau alt ovul vaginal.
Pot să îl înghit? Nu e nicio diferență de eficacitate.
Bine. Bagă-ți-l sub limbă!
De ce nu…
Doamne! E greșit.
Știu.
Am nevoie de o lumânare.
Am nevoie de o lumânare, Clive!
Vrei să… Mă duc la magazinul de suvenire.
Futu-i! Nu am portofelul.
Ai bani?
Du-te, Clive!
- Începe. - Futu-i!
- Vreau să împingi tare. - Respiră! Așa.
- Așa. - Foarte aproape, bine.
- Așa. - Strânge!
Da, bine.
Bine. Mai fac vreo două.
Se poate de mai sus?
Bine.
Așa.
Mulțumesc.
Bravo!
Vrei s-o ții în brațe?
Ar trebui. E în regulă. N-o vei scăpa.
E perfectă.
Așa acționează natura.
Natura știe că nu e perfectă.
Bună!
- Vrei să arunci o privire? - Da.
E în Bellingen.
Face bijuterii frumoase din placentă.
Ar putea să-ți placă să le ai.
NAȘTERI BELLINGEN
Și capsulele ei.
Ca să-ți refaci fierul.
Costă 400 de dolari, 70 de capsule.
Dar sunt sigură că-ți pot face rost de o reducere, date fiind circumstanțele.
Da, ar fi grozav.
Vei fi mai bine curând.
Scuze, ce e?
E un defibrilator cardiac implantabil.
Da? Ți se implantează și, dacă detectează o aritmie,
transmite un șoc electric care să te ajute.
Deci, altă operație?
Înainte de următoarea rundă de chimioterapie.
Am pierdut un copil și m-am dedicat altuia.
The Whole Pantry s-a născut dintr-o durere inimaginabilă.
Dar și din dragoste.
Iubirea îmi dă putere.
Mă transformă.
Vii des aici? Te-am văzut de la bar.
Uite ce am găsit pe YouTube!
Dacă avem curaj să ne lăsăm pe mâna ei.
DISCURS ÎNĂLȚĂTOR
Lucy Goosey!
- Bună! - Bună! Ești Jessica Rabbit?
Ariel, Mica Sirenă.
Am și silicoanele la pachet în seara asta, dacă e cineva interesat.
Nu. N-ar vrea să mă uit.
Știi ceva despre presupusul ei avort spontan?
Pariem că e tot o minciună?
Scuze, l-am pierdut.
Oare când îl găsim? Luăm cina în 10 minute.
- Futu-i! - Ți-am amintit de dimineață.
Voiam să ne întoarcem la birou.
Ne-am întâlnit cu fotograful lui Belle, transcriem niște materiale.
Du-te la cină!
Când ai aflat?
- După-amiază. - Cu cine?
Dr. Chidiac și chirurgul cardiac. Nu cred că mi s-a zis numele lui.
Au spus care arteră?
- Ești în modul de lucru. - Era o arteră importantă?
Să spunem că e minoră, dar cu o personalitate grozavă.
Ai idee când vor să programeze operația?
Încă nu s-a stabilit.
Mulțumit? Sătul?
Aș fi venit cu tine la programare.
Știu, dar erai ocupat.
- Arăți superb. - E o prostie.
Mă mănâncă rău de tot.
Ești gata?
Hai!
- Bună! - Salut!
- Bună! Doamne, arăți minunat!
Ce frumoasă ești!
DIN INFERN ÎN ETERN
Salut!
Mititelul e în pat.
Ne-am uitat la un film.
Mulțumesc, Magda!
Unde e Alex?
- Avea de lucru. - I-am trimis acasă.
Mai avem treabă.
Tot trag chiulul.
Mă descurc.
E mama. Te deranjează dacă…
Termin repede.
Bună!
Da.
Ar trebui să ajungă în curând.
VINDECAREGREENSTONE 759 DE APRECIERI
Da.
VÂNDUTĂ LA LICITAȚIE 10 MARTIE
Vrei ceai?
A întrebat dacă ai avut dureri în ultimele două zile.
Ai fost tare ocupată.
Niciuna.
Da, asta am zis și eu.
Nu e vina nimănui. Am făcut tot ce am putut.
Eu am făcut.
- Clive! - Ce?
Sunt o mulțime de rețele Wi Fi pe aici. Câmpul electromagnetic, ADN deteriorat.
Nu știam că te preocupă.
Glumești? Mucegaiul din bucătărie,
nici nu pot lucra acolo.
Ți-am cerut de multe ori să ne mutăm…
Parcă am un cuțit în cap și e din cauza apartamentului ăstuia.
Am vrut să ai grijă de noi.
Da. Îmi pare rău.
Îmi pare rău.
Mama!
Bună, puiule!
Ai avut un coșmar?
Da, e în regulă.
E-n regulă.
…foarte generos. Nu știu de ce.
Dar nu-mi găsesc cardul de credit.
Ha-ha. Furtul cardurilor de credit e foarte amuzant, nu? Da?
E la televizor, nu-i nevoie să-l respecți.
E o porcărie, bine?
DESCARCĂ REȚETE - LISTĂ DE CUMPĂRĂTURI - FAVORITE
Gândiți-vă la o intenție și suflați-o în balon!
Ceva care vă umple,
care vă aduce bucurie și entuziasm,
ceva pentru voi, bine? Hai!
Asta înseamnă produs. O poveste pe care o spunem lumii.
Care evoluează constant, iar noi o dezvăluim pe scenă,
adică lumii.
Puține idei apar complete, gata de a fi folosite.
Publicul la care poți ajunge și impactul pe care-l poți avea sunt nelimitate.
Mi s-au dat șase săptămâni de trăit. Cel mult patru luni.
Doctorii îmi tratau doar boala.
Nu le păsa de mine.
Mi-a amintit că lumea e mai magică decât credem noi.
Am început să citesc tot mai mult.
Despre proprietățile lămâilor, care sunt un instrument de detoxifiere.
Fiecare om ar trebui să scrie o carte. Toți avem o poveste.
Și asta m-a făcut să mă gândesc la ce alimente consum.
Și în acel moment am început nu mai gândesc cu mintea.
Am avut o viziune în care credeam și am început de la zero.
E un vis împlinit.
Totul s-a legat.
Voiam să trăiesc și voiam să trăiesc bine.
- Mamă, nu e nevoie să faci asta. - E în regulă. Mă distrez.
Ce face tata?
E afară, țanțoș.
Tată!
Ești bine, tată?
Ai furnici albe sub verandă.
Bine.
Încă nu e o problemă. Dar trebuie să fii atentă.
Nu știm cum să avem grijă de casă. Trebuie să ne ajuți.
Nu mai spune!
E în regulă. Nu cred că vrea cineva să-l vadă pe Arlo cu o drujbă.
Foarte răutăcios!
Mi-a cerut mâna ta.
Ce știi despre asta?
Ce i-ai spus?
S-o întrebe pe șefa.
Eu sunt mai jos în ierarhie.
Știu că ipoteca e uriașă.
Că tu crezi că trebuia să mă mut la oraș,
dar voi planta portocali, voi organiza evenimente.
Am totul pus la cale.
Toate astea de la zero?
Fata mea!
BELLE, ÎMI PARE RĂU, DAR AI CANCER LA CREIER
REȚETĂ DE TARTĂ CU PIERSICI
Ce e? Pe bază de plante?
- Cum te simți? - Mai bine. Da.
Doamne! Ce alee lungă, nu?
Ai ajuns!
Da. Zborul a fost întârziat în Abu Dhabi.
Știți ce? Am mințit. Nu știu de ce.
De la duty-free nu te cheamă la poartă.
Vă vine să credeți asta? Bună, Joseph!
- Ești bine? - Sunt bine. Ce bine arăți!
Milla m-a pus să fac chefir.
- Ce e ăla? - Bine ai venit acasă!
- Unde e Moo a mea? - În baie, lângă dormitor.
E acolo, își bagă cafea în fund.
Sigur vrea să te vadă, scumpo.
Channy Fanny! Cum a fost în Belgia?
Berlin. Dar… tot aia. Cum e aici?
Căsătorită. Însărcinată.
Și eu. Mi-a fost dor de tine.
Și de tine.
Aso, de tine nu mi-a fost dor deloc.
Arlo Palmer.
- Nu vomita la comandă? - Ca să scape de matematică.
Și de studii sociale.
Nu i-a plăcut prea mult să învețe, nu?
- Dar s-a luat cu o cititoare. - Ai terminat?
Mi-am concediat managerul, mă ocup singură.
Și nu vreau să mă plâng, dar e multă presiune.
Ipoteca, o nuntă.
Toți sunt mândri, iar eu sunt recunoscătoare mereu.
- Groaznic. - Așa e.
Simt că trebuie să tot merit. Dar vreau neapărat să…
Vreau să aibă succes cartea. Vreau ca afacerea…
Scuze, a intrat cafeina în sânge. Pereții anali sunt tare subțiri.
La naiba cu cocaina! Fă o clismă!
Vreau să vindec cancerul.
Futu-i! Bine.
Vreau să schimb lumea.
Nu pentru că-s recunoscătoare, pentru că am avut dreptate.
Deci ești bine? La sănătate mă refer.
Mai bine ca niciodată.
Și mănânci? Nu doar sucuri?
Cum eram înainte și cum sunt acum.
Asta mă bucură.
Ascultă!
Pentru afacere: ar trebui să profiți de cifrele alea.
- Poate te ajut eu cu asta. - Serios?
ÎNCEPEM CU FAȚA CURĂȚATĂ
APLICĂ DIRECT PE PIELEA UMEDĂ
CEA MAI PROASTĂ VESTE…
Bună! Durere de cap?
Mereu. Dacă nu te superi…
Mă gândeam că ai vrea să știi: băieții spun că e gata.
- Ce? - Da.
De ce n-ai zis că e gata?
Timpul de încărcare e de 0,5 secunde.
Fără erori.
Am reușit.
Sunteți artiști. Vă mulțumesc.
Un an nou cu bucurii!
Spune-mi că e franțuzească!
Din regiunea Champagne, s'il vous plaît.
Ăsta e codul de dezvoltator provizoriu.
- Vei fi faimoasă. - Poți să-mi dai drumul?
- O descarc aici? - Da.
Noroc!
TARTE CU PIERSICI
CEA MAI DESCĂRCATĂ APLICAȚIE ÎN 2013
CEA MAI BUNĂ
CÂȘTIGURI - URMĂRITORI DESCĂRCĂRI
#DINȚIDEBOGAȚI
Ne potrivim.
Partenera mea a creat-o.
- Vorbești serios? - Da.
Îi transmiți mulțumiri?
Da, sigur. Ar aprecia asta.
Tata are limfom, iar aplicația chiar îl ajută.
Gata cu relele ascunse.
Așa e.
CURAT ȘI PROASPĂT
Bună!
Bună! Ai fost la cumpărături?
Da. Am cumpărat platoul de la magazinul de pe Acland.
Trebuie să organizăm ceva.
Mi-am chemat părinții în iunie.
Genial!
Eu sunt regele pachetelor dezasamblate.
Când a venit?
Ce e?
Doamne! E de la ei.
De la editori.
EDITURA BLUE FEATHER
MULȚUMIM PENTRU MATERIAL
VĂ INFORMĂM CU REGRET
CĂ NU PUTEM PUBLICA
VĂ DORIM NOROC
Belle?
Futu-i!
Înțeleg politica de respingere. Cer doar o părere.
Sunt prietenă bună cu unul dintre autorii voștri, Milla Blake.
Da, e minunată.
Aplicația a fost descărcată de peste 50.000 de ori
în prima lună, adică…
Am citit un studiu despre endorfinele din ciocolată.
Haide! Aplicația e un succes.
E grozavă. Cupertino te va căuta cât de curând.
- Vreau o carte, Clive. - Da.
Un lucru pe care fiul meu să-l poată arăta copiilor lui:
„Mama a făcut asta.”
Da.
Mai bine te concentrezi pe aplicație acum,
o lași să se dezvolte natural, independent de povestea ta.
- Când vom fi gata s-o vindem… - Deja vrei altă casă?
Nu poți să folosești trei băi odată.
E fix opusul.
Locul ăsta îmi dă emoții.
- Deducere fiscală și birou. - E în regulă.
Lasă-mă!
- Pot face pozele aici. Ai fost de acord. - Da.
- Îți place să stai pe plajă. - Da.
Am întâlnit o femeie la cumpărături.
Tatăl ei e bolnav.
Are aplicația și…
Cred că ar trebui să dispărem o vreme.
Cardiganul ar trebui să dispară.
Picioare scurte, trunchi lung, nu e vina ta.
Poate o lăsăm mai moale. Nu mai insistăm pe partea cu cancerul.
Ce e asta? Vrei să…
De ce nu vorbim cu potențiali cumpărători? Am început să fac cercetări.
Biografia lui Steve Jobs și serialul Silicon Valley.
Poți face orice, Belle.
Ai dovedit asta.
Poate o afacere care să nu pună accent pe cancerul tău.
Subiectul ăsta are o energie negativă.
Adică Milla să rămână experta pe subiect?
Nu știu. Mi se pare greșit.
Da, un nou început.
Da.
- Vrei să renunț de tot la proiect. - Nu. Mă gândesc la viitor.
Măsuri de siguranță.
Cine știe?
Bună! Belle Gibson a venit la Julie.
E în hol cu mine acum.
EDITURA PENGUIN LANTERN
Bine, pa-pa!
Scuze, nu apăreți în programul lui Julie.
Apare în programul meu. Am primit o confirmare.
Suntem ușor dezorganizați în ultima vreme, după fuziune.
Cred că e foarte stresant. Biata de tine!
Am venit de la Melbourne, nu că ar fi mare lucru,
dar a trebuit să-mi anulez programarea cu oncologul.
Mă interesează,
chiar foarte mult, cum s-ar putea justifica 35.000
pentru cercetare și dezvoltare cu o bucătăreasă necunoscută.
Era instruită de Martin Berasategui.
Va schimba gastronomia bască din Melbourne.
E minunat pentru bascii din Melbourne.
Toți cei 55, care ar putea să se conecteze…
- E ceva nou, se numește internet. - Nu.
Și pot… Pot căuta rețetele pe Google.
Nu pot să continui cearta asta stupidă.
Doamne! Sunt mai bătrână decât par.
Știu asta, Julie. Știi că încerc să te ajut?
- Da, mulțumesc. - Bine.
- A venit Belle Gibson. - Da. Uite!
- Bun. Am terminat. - Poți pleca.
Grozav. Julie, relevanța.
Jules, lumea se schimbă, o spun cu drag.
- Da, chiar simt asta. - Doar drag.
Nu e un moment bun? Să-i spun să plece?
- Cum o cheamă? - Belle Gibson.
Cancer la creier.
Am lansat-o acum vreo patru luni.
În prima lună, descărcată de 50.000 de ori.
Fără buget de marketing, doar fanii de pe Insta.
Am trecut de 200.000 de urmăritori, toți potențiali cititori.
Rețetele din aplicație și din carte
izvorăsc din filosofia alimentelor neprocesate.
Paleo, vegane, fără gluten, cu puțin zahăr, desigur.
De unde ai rețetele?
Sunt ale mele.
Nu sunt calificată, ci autodidactă.
Am început cu prăjituri.
Când eram mică, citeam Tortul Săptămânii din Women Weekly sub pături.
Prietena mea de suflet.
A vândut un milion de exemplare. Mentorul meu a creat cartea.
Mâncarea bună te poate salva.
Dar mă depășește crearea unei cărți de bucate.
Am multe de învățat.
De asta am venit.
Nici Maggie Beer nu era calificată.
Uneori, asta te ajută. Te face mai accesibilă publicului.
Te-am mințit înainte.
N-am avut programare.
Ai ajuns aici din vorbe?
Iar mie ar trebui să mi se pară impresionant, fermecător, disperat?
Hotărât.
Am înțeles.
Bine.
Iubitule, vreau să-mi rezervi o cameră la hotel.
Diseară gătesc pentru Julie Gibbs!
Ce ai de gând să-mi gătești?
O tartă cu piersici.
Vegană.
Am ales-o pentru că îmi plăcea să culeg piersici la bunica.
- Avea o livadă lângă Brisbane. - Să bem pentru asta!
- Clare Valley? - Da.
Poftim!
De obicei, folosesc nuci nesărate.
M-ai luat prin surprindere, Jules.
Mănânci carne roșie?
S-ar putea să comand.
Ai mințit despre bunica ta?
Piersicile nu cresc în Brisbane. Fructelor cu sâmburi le place iarna rece.
Nu, într-adevăr. Era în Tassie atunci.
Se tot muta.
Eram mai mult decât dolofană. Eram obeză.
Nu că m-a dus cineva la doctor.
Mama nu gătește.
Nici a mea. Conserve și semipreparate.
Îmi amintesc că stăteam pe scaun.
Făceam paste. Aveam vreo patru ani.
- Mi-am ars mâna. - Doamne!
Cum colaborezi cu autorii tăi?
Pentru că ar trebui să pot controla estetica rețetelor.
E o colaborare.
- Ai copii? - Nu, doar cărțile.
Îmi plac copiii, dar n-aș putea mânca unul întreg.
Scuze.
Am pierdut…
o sarcină.
Când?
Înainte de aplicație.
Am pierdut un copil.
Și m-am dedicat altuia.
Din cea mai profundă durere,
se naște o binecuvântare.
Uită de livadă frumoasă a bunicii tale!
Ești o luptătoare din suburbii.
Fără fasoane.
Cu haine pe sârmă.
Ai luptat toată viața,
iar acum ești o mamă care luptă cu cancerul.
Rețetele n-au nevoie de zorzoane.
Sunt simple și bune pentru femeia care le gătește.
„Te văd".
Asta transmiți. „Te susțin.”
- Stai! Stai puțin. Tu ești? - Taci!
Avem o mică celebritate printre noi. Te-ar putea plăti cum trebuie.
- Putem să facem un selfie? - Încetează!
Mamă, ține-te bine!
Doamne!
Ghiciți cine-i nominalizată la un premiu pentru Femei în presă?
- Serios? - Da.
Nu știu ce e, dar ai fost chemată,
deci cred că înseamnă ai câștigat.
- Acceptăm sau refuzăm? - Acceptăm.
Am înțeles. Caut opțiuni vestimentare.
Alexa Chung la Săptămâna Modei sau Blake Lively în orice.
Sigur. Repede, înainte să rămân fără internet.
- Oamenii cu sucurile… - Uită-te la asta! E ca o altă lume.
Doamne! Țânțarii sunt groaznici aici.
Mills, cred că ar trebui să le spunem „da” sau „nu” definitiv.
- Nu vreau să-i lăsăm în aer. - Nu știu.
- Banii sunt… - Obscen de mulți.
Urăsc produsul. Nu pot, 35 de grame de zahăr.
Da.
- Am putea crea o gamă de sucuri. - Nu. Sună a muncă preliminară.
Iar acum e nevoie de postări pentru bani.
Postări pentru bani. Concentrează-te!
- Te-ai uitat la linkul trimis? - Ești bine, mamă?
Ce priveliște!
Belle aia a lansat o aplicație cu rețete.
Nu spun să facem asta, dar nu-i o idee rea.
Da, îl voi citi.
Ar trebui să mai vorbim despre sucuri. Sticlele de sticlă ar putea fi de viitor.
Da, postări pentru bani.
Fetelor, cred că rămân aici și mă bucur de vilă diseară.
Ce? De ce?
O ratezi pe oratoarea principală.
Doar că iar mă doare puțin.
Ce te doare?
Nu e chiar durere. Doar că…
Sunt puțin constipată.
Vai, Tam! Vrei niște prune?
- Un laxativ? - Nu ia laxative.
- Da, oricum nu funcționează. - Poftim?
Mamă, doar n-ai luat laxative.
E doar ciocolată cu laxative.
E nesănătoasă.
De ce ai făcut asta?
Bine, la baie. Jos pantalonii!
- La asta mă pricep eu. - Doamne, Milly!
Jos pantalonii?
Să găsesc un loc pentru asta.
Scumpo, sunt bine.
Te rog, du-te la petrecere!
Perfect. Haide! Întinde-te! Nimeni nu te va vedea aici.
- Bine. Eu rămân sus. - De cât timp te doare? De ce n-ai spus?
Fiindcă o faci pe șefa.
Lasă-ți mama în pace, perverso!
- Ești bine? - Sunt bine.
N-ar trebui să doară.
Mamă?
Nu face asta! Ce faci? Mamă!
Vreau un doctor.
O ambulanță, vă rog!
Vila numărul opt.
Bună, Joe! Acolo.
- Bună! - Bună!
- Respiră! Sunt bine, dragule. - E bine.
- Un mic blocaj. - Bine.
- Nu-i așa? - Da.
Intestinul inferior e foarte afectat aici,
dar e o obstrucție aici.
Vă ținem internată, cu perfuzii.
Mâine va veni un specialist ca să vorbiți despre obstrucție.
- Să faceți un plan. - Mersi.
E gata biopsia?
Încă nu.
- Dacă e canceroasă? - Să nu ne grăbim cu biopsia!
Avem experiențe negative când e vorba despre oncologi.
Unde a studiat specialistul ăsta? Cu ce metodă?
Voi afla.
Aș vrea să eliminăm obstrucția pe cale naturală, fără operație.
Clismele cu cafea nu-s recomandate medical.
Am avut un pacient cu arsuri grave.
Fiindcă nu le-a făcut corect.
Sunt beneficii mari, imunitatea…
Risc de rectocolită cronică, diaree constantă, sângerări în intestine…
Fac cinci pe zi. Eu n-am pățit așa ceva.
CANCER DE COLON
Avem trei doctori. Specialiști de top.
Dispuși să declare că nu vindeci cancerul la creier cu dietă.
Se înghesuie să declare că prostiile pe care le debitează
sunt o magie periculoasă.
Prefer chimioterapia cu magie.
Doctorii nu pot spune că și-a falsificat povestea
fără să-i vadă fișa medicală.
Dacă am putea pune presiune pe ea să o dezvăluie,
doctorii tot n-ar putea spune nimic din cauza confidențialității.
- Așa. - Tu o urmăreai, Luce?
Încă o urmărește.
Are rețete care-mi plac.
Nu văd de ce nutriția nu poate fi…
Totul e o presupunere. Ei nu știu dacă se preface.
Ba da. Doar că nu putem scrie.
Mă rog, v-ați gândit ce fel de naștere vreți să fie?
La stat sau la privat?
Undeva cu apă, asta e sigur.
Ne-ar plăcea să naștem acasă.
Dar s-ar putea să nu fie fezabil. Încă analizăm opțiunile.
Mă concentrez la al patrulea trimestru.
Toți sunt obsedați de naștere, dar asta e doar o zi.
Da, copiii sunt veșnici.
- Precum cățeii. - Nu doar de Crăciun.
Nu mănânci?
A fost distractiv.
Care parte ți-a plăcut mai mult? Ajutorul social?
Metoda piele pe piele. Sună sexy.
Nu e.
Îmi pare rău.
Pentru ce?
Crezi că trebuia să păstrăm ovule?
- Știu că voiai. - Nu m-am gândit la asta.
Pentru că, dacă inima mea e distrusă, ovulele mele sunt terminate.
Bune de aruncat la gunoi, nu alta.
Ajungem și acolo.
Trebuie să reparăm restul.
- Să ne plimbăm prin grădini! - Putem lua tramvaiul, te rog?
Mâine încep devreme și sunt extenuat.
Europa, Asia de Sud-Est
și tocmai m-am întors din India.
- Plănuiesc să merg în America de Sud. - Da?
Da. Vreau o Ducati veche
cu care să călătoresc prin toată țara.
- Uimitor. - Va trebui să economisesc puțin.
- Ce vrei să vezi acolo? - Mai mult vreau să…
Grozav!
Vreau să merg în America de Sud.
Bună idee! Ar trebui facem rezervare.
- Da? - Da.
- După următoarea serie de chimioterapie? - Grozav.
Doar că s-ar putea avaria altă arteră și ar trebui s-o repar întâi.
- Nu știu de ce ești supărată pe mine. - Uite așa!
E prea previzibil.
Ești obsedat de povestea asta.
Trebuie să o investighez, Luce.
- E treaba mea. - Ba nu.
- Ce vrei să fac? - Să-ți faci bagajul!
Bine.
Gata.
Nu mă mai las chinuită de doctori.
Ai spus foarte clar.
Chiar ești foarte norocoasă să ai acces la îngrijire…
Nu-mi ține discursuri!
Nu vreau să aștept să-ți termini treaba, bine?
N-am timp. „Stai pe scaun, bagă-ți mizeria aia în braț!
Fii cuminte, Lucy!”
Deci, Machu Picchu? Sună distractiv.
Da, poate bem niște cocktailuri, găsim leacul la cancerul de sân într-o colibă.
Poate!
În Peru, e un loc unde te ajută să accepți…
- Ce să accepți, Luce? - Nu știu.
- Minunat. - Vreau cu barca pe Amazon.
Să văd delfini roz.
Și să te îmbolnăvești tot mai rău fiindcă nu te tratezi.
Bine, uite! Știu că e incomod, bine?
Știu că e aiurea, bine?
Dar ce-ar fi să facem asta, să încercăm?
Îmi pare rău că e înfricoșător pentru tine.
Dar eu am încercat.
- N-a mers. - Tratamentul nu s-a terminat, Lucy.
Noi nu am terminat.
Și nu ai dreptul să pleci pentru că e greu.
Îmi pare rău, bine? Nu sunt nerezonabil,
dar nu vreau să mori.
Cred că e o reacție destul de normală. Nu vreau să mori.
Reacția nu ține de mine.
Ci de tine.
Nu-ți dai seama?
FEMEIE NEÎNFRICATĂ ȘI DISTRACTIVĂ
FELICITĂRI! ARLO
ÎȚI UREZ MULT NOROC
- Poftim! - Mulțumesc.
OȚET DIN CIDRU DE MERE
Îmi place, Jules.
De unde ai știut? La nebunie!
Știu, și eu. Aș vrea să fii aici.
- Nu arăt a… - Prințesă-zână.
Nu. Puternică.
Și e închiriată, deci…
- Par grasă. - Ba nu.
Îmi place.
Închid.
Zi-i noapte bună lui mami!
- Bună, scumpule! - Bună!
- Ce zici? - Arăți ca o prințesă!
Da. Vor fi și camere?
Multe camere.
Milla Blake, Vindecare Green Stone.
Margot Ferguson, Colectivul Steminist.
Belle Gibson, The Whole Pantry.
Și câștigătoarea primei ediții a premiului Femeie distractivă și neînfricată
în afaceri, decernat de Cosmopolitan, e Belle Gibson,
directoarea executivă a Whole Pantry.
Vrei să-i pun piedică?
Distractivă și neînfricată? Îmi convine.
A fost o perioadă grea în care să fii om pe lumea asta.
Cred că mulți dintre voi știți
că am fost diagnosticată cu cancer la creier acum trei ani.
Am cunoscut-o.
Dar nu știți un lucru,
căci noi, ca societate, nu vorbim despre asta.
Acum puțin timp, am pierdut un copil la aproape 24 de săptămâni.
Am pierdut un copil. Și m-am dedicat altuia.
Din cea mai profundă durere, se naște o binecuvântare.
Am pierdut un copil și m-am dedicat altuia.
The Whole Pantry s-a născut
dintr-o durere inimaginabilă.
Dintr-o…
durere inimaginabilă…
dar…
și din dragoste.
Dintr-o durere inimaginabilă…
dar
și din dragoste.
Iubirea îmi dă putere,
mă transformă, mă întărește, ne întărește pe toți.
Dacă avem curaj să ne lăsăm pe mâna ei.
- Ai venit la întâlnirea din Brisbane, nu? - Da, așa e.
Foarte puțin.
Și aplicația?
Cum te-ai gândit la asta? E o idee incredibilă.
Doar m-am gândit la ce au nevoie oamenii.
Te-a contactat Apple? Am auzit un zvon.
- Măi să fie! - Bravo!
Mulțumesc mult. Abia am început să vorbim.
- E un proces lung. - Da.
Vreau cartea ta.
Merg în librării, dar n-o găsesc niciodată.
S-a vândut foarte repede.
Am ajuns să semnez cu Julie.
- Gibbs? - Da.
- E la Pinguin. - E cea mai bună. Felicitări!
Nu știam că voi primi un avans. O scriam și pe gratis.
Sunt foarte recunoscătoare.
- Și eu. - Foarte recunoscătoare.
Trebuie să plec. Sucuri de băut.
Am încercat metoda Hirsch. N-am putut să mă țin de ea.
E un angajament.
Clismele. Adică, tu nu miroși deloc.
Nu, tu miroși minunat. Eu puțeam tot timpul.
- Chem un taxi. - Stai așa!
Scuze, cred că ar trebui să rămân și să mă lipesc de cei de la Cosmo
pentru articolul despre tine.
Rămâi, te rog! Eu nu cunosc pe nimeni.
- Scuze, eu… - Distrează-te!
- Serios. Nu fi plictisitoare ca mine! - Ești sigură?
- Da. - Bine.
Bine.
Se simte bine?
Da. Se simte bine.
Nu e un secret sau ceva.
Mama ei are cancer intestinal.
Își va reveni. Dar ele sunt foarte apropiate.
Al naibii cancer!
Ce porcărie!
UNDE A CRESCUT BELLE GIBSON
SUPRAVIEȚUITOAREA BELLE GIBSON
STOP CARDIAC ȘI AM MURIT
N-am primit niciun ban.
Cică uită lucruri din cauza cancerului la creier.
Da, m-a enervat treaba asta,
așa că m-am tot gândit la ea.
Ceva nu-mi dădea pace. Și apoi…
BLOCHEAZĂ CONTACT
Bum!
Ești din Melbourne, Lenny?
Nu, Brisbane.
Ne cunoscuserăm cu zece ani în urmă.
Lenny! Mie! Fă-mi o poză!
Poate că ne-am cuplat o dată. Puțin.
Nu-mi amintesc.
Nu, doar un sărut.
Nimic deplasat. Foarte respectuos.
Băi! Tampon năclăit! Ce dracu'?
Ce scârbă dezgustătoare!
Tocmai m-am trezit din comă.
Mi-a spus doctorul că intrasem în stop cardiac
și că am fost moartă vreo trei minute.
Se pare că am lichid în pericard,
adică în învelișul inimii.
Trebuie o valvă nouă sau se va opri.
Am rămas cu vânătăi oribile de la padelele defibrilatorului.
- Știe cineva cum o cheamă? - Tampon Năclăit.
E bine. Nu mai sunt la ATI.
M-au lăsat să mă plimb în scaunul cu rotile și am morfină în sistem.
Nu erai însărcinată săptămâna trecută? Vai, nu! Leucemie.
- Cheamă „smiorc-bulanța”! - Sper că ești bine.
Doamne!
- De ce ar… - Nu știu.
Dar e destul de mare coincidența, nu?
Ai spus că partea cu cancerul părea legitimă.
Cum te-a convins?
Mama lucrează la aziluri.
În aziluri e mereu un miros aparte.
- Miroase a moarte, a putreziciune. - Belle are mirosul ăsta?
Da, clar. Foarte evident.
Da, m-am gândit la asta mult, bine?
Toți vom muri.
Da? Dar, pentru noi doi, pentru majoritatea oamenilor,
e ceva colosal.
Nu putem suporta conceptul ăsta.
Simțim nevoia să fugim de el, să ne fie distrasă atenția.
Dar oamenii care sunt foarte bolnavi, care știu că sunt pe moarte,
care au ochii deschiși și încearcă s-o înfrunte,
oamenii ăia sunt la alt nivel.
Se uită în sus, în jos, vrând să se bucure înainte să dispară.
Ori asta, ori sunt șobolani în cușcă.
Încolțiți.
Făcând pe ei de frică.
Ei știu că nu se simt bine.
Știu că-s pe moarte.
Așa e Belle.
E înfricoșător, pentru că începi să te îndoiești de esența
lucrurilor care te definesc.
Sunt blondă,
am ochi căprui
și am cancer.
Când dai deoparte trăsăturile importante,
rezultatul e descurajant.
Nu vreau compasiune.
Vreau ca lumea să spună:
„Bine, e om.
A avut o viață interesantă.
Nu o viață ușoară.”
Da, am vorbit cu mama și cu tatăl tău despre asta.
Andrew? Nu e tatăl meu. L-a cunoscut acum cinci ani.
Vei include asta în articolul tău?
Da, Anais, nu ne așteptam.
Am vrut mărturii pentru imaginea de ansamblu.
Ce a spus? Ce ți-a spus despre mine?
Căci inventează și minte de îngheață apele.
Nu-i publicați porcăriile toxice! Parcă erați o revistă credibilă,
pe care n-o citește nimeni.
Știți asta? Nimeni nu vă citește revista.
Munca voastră e irelevantă.
Revistele sunt irelevante.
Moarte. Odihnească-se în pace!
Subtitrarea: Carla Mona Gîlcă