Усе було б інакше, якби Мілла була в тому ж місті.
Відчини кляті двері!
Ми познайомилися онлайн, та дуже зблизилися.
Ми підтримували одна одну.
Потрібні справжні лікарі.
Ти знаєш. Ти жодного дослідження не прочитав.
Немає сенсу приходити, якщо немає книги.
-Ви купите книгу сьогодні. -Ти казала, що читала книгу.
Я читала статті.
Ви маєте зрозуміти,
що в Белль немає друзів. У неї є носії.
Як ідуть справи, люба?
-Ти про моє здоров'я? -Ні.
Я б хотів спробувати завести дитину.
Я Белль. Белль Гібсон.
Белль Гібсон брехала про свій діагноз раку.
-Чому ти така нерозумна? -Чому ти кричиш?
Я хочу зробити додаток. Що відстежує рецепти,
дає поради щодо здоров'я. Як тренер.
Чи друг.
Як твій найкращий друг.
Ця історія заснована на реальних подіях.
Деякі персонажі й події були вигадані або допрацьовані.
Це типу правдива історія на основі брехні.
Деякі імена змінили й вигадали персонажів. І це…
Геку?
А не все одно? Чи має це тебе хвилювати?
Фейкові новини. Постправда.
Ми настільки зарозумілі, що чхаємо на факти
й обираємо, у яку науку ми хочемо вірити…
Геку?
Історії мали нас об'єднувати.
Але наше бажання розповідати й драматизувати шляхи героїв,
хороших і поганих… Ми вже нездатні об'єктивно мислити.
Геку! Ти в нормі?
Белль Гібсон не заплатили за цю історію.
Ти готова? Не нервуйся.
Не будь чарівною. Прості відповіді. Не кажи забагато.
Ти сьогодні спав?
Так. А що?
-У тебе лобкове волосся на грудях. -Я поголився.
Можна перевірити, чи всі ті питання прибрали?
Я надіслав оновлену версію вчора о 14:00.
Я хочу сказати, Аней.
Я обожнюю «Вімінс Віклі», незважаючи на обставини.
Це все так сюрреалістично.
Моя бабуся підписувалася на вас, навіть коли не могла собі це дозволити.
Я дивилася на жінок у статтях. Ще до того, як навчилася читати.
Я уявляла, як це, —
бути такою цікавою, що хтось захоче написати про мене.
Я ваша велика фанатка.
Розкажіть мені трохи про себе.
Гаразд. Що ви хочете знати?
Я Терези за знаком зодіаку. Мій висхідний знак — Козеріг.
І в мене ніколи не було батька.
Я кажу це, щоб викликати співчуття. Це просто факт.
Але в мене були авторитетні чоловічі фігури, що мене скеровували й формували.
Ми хотіли створити програмне забезпечення, що дасть людям можливості.
І ми подумали про себе. Чого б ми хотіли?
Не можу встояти перед гарною ідеєю. Я не можу відмовити.
Палко візьміться за вирішення справжньої проблеми.
Зробіть те, чого хочуть люди.
І не потрібно відкривати фабрику.
Лише відкрити ноутбук.
Інтернет не позбавить хвороб чи бідності.
Але завдяки ньому люди можуть ділитися інформацією і знати, що відбувається.
Коли люди поінформовані — приймають кращі рішення.
Так, молодці.
У нас довідники зі здорового способу життя,
конвертер для рецептів
і список покупок, і це все чарівно.
Але це 50 рецептів, які всі безглютенові, палеолітичні й веганські.
Я хочу співпрацювати з людиною зі смаком.
Але я не знімаю їжу.
Фотографія їжі така статична.
Я не хочу, щоб це були помиї на тарілці. Їжа має виглядати живою,
кінетичною.
-Як і всі твої роботи. -Ти знайшла мої роботи в Інсті, так?
Вона вийшла на зв'язок несподівано.
-Ти не замислювався, чи не брехала вона? -Про рак?
Ні, усе збігалося.
А про додаток? Так.
Вона була шахрайкою. Це було очевидно.
Вітаю в штаб-квартирі.
Ленні, це Алекс. Він займається додатком для iPhone.
-Крістофер кодує для Android. -Як справи?
Ні. Вони зайняті наступні 20 хвилин.
Як у кіно про фейсбук, ми щоп'ятниці п'ємо «Еплтіні».
Я — безалкогольні, звісно.
Гаразд, я знаю, це ще не виглядає професійно,
але тут 3,1 на 5,6 метрів. Це більше, ніж більшість професійних студій.
Спецобладнання можеш купляти з кредитки компанії.
Я всім у компанії плачу 21,50 на годину.
Або можна замінити погодинну плату
на частку від прибутку?
Якщо тебе це зацікавить…
Наприклад, три відсотки від усього прибутку.
Ні копійки не отримав. Хоча намагався вибити.
Каже, через рак мозку вона все забуває.
І сплачувати рахунки?
Чому ти погодився?
У неї був естетичний смак.
Знаєте, не в кожного клієнта він є. І, мабуть…
Вона була чарівною.
Вона рухається.
П'ятнадцять тижнів. Вона розміром із персик.
Знаєте, вона була такою сміливою вагітною жінкою,
яка… звісно, плела всяку маячню.
Три роки тому я проходила через пекло хіміотерапії,
коли мене отруював медичний заклад.
Але в неї була мрія про світ, і це було мило.
Думаю, це більше, ніж обов'язок,
це жага ділитися тим, чого я навчилася,
з людьми, яким це потрібно.
Іноді приємно в щось вірити.
Навіть якщо це брехня?
Ти віриш, і вона стає реальністю.
Так працює сприйняття. Так працюють стартапи.
Зараз я працюю над додатком для гіпнозу.
Результати просто неймовірні.
Хочете інвестувати?
Подивись на це. Подивись.
Гаразд.
Це було десь три роки тому, любий?
Коли поставили діагноз?
Бідненька.
Усе почалося після щеплення «Гардасилом».
Не хочу ще й через це злитися.
Особисто я вважаю, що нам роблять забагато щеплень, але ви цього не чули.
Подивимось.
Ви на 23-му тижні?
-На 24-му. -Було у вівторок.
Мене так нудило від першого.
Ця дитина — справжній ангел.
Зазвичай із дівчатами все навпаки.
Вибачте. Я просто…
Так. А можете зробити гучніше?
Я зараз покличу лікаря.
Я швидко.
Що ти робиш?
Я його вимкну й ввімкну. Якась дурепа.
-Нащо ця балаканина? -Клайве!
Просто треба перезавантажити.
На 23 тижні
наші варіанти — це вагінальні пологи чи кесарів розтин.
Обидва мають свої ризики й переваги.
Якщо плануєте вагінальні пологи в майбутньому,
пропоную обрати вагінальні пологи.
Це менш інвазивно,
можливо, радикальніше, але ви швидше станете на ноги
і повернетеся до малюка.
Ейслінг принесе вам дещо.
Рекомендую почитати.
Нам треба починати цей процес.
От чорт.
Ось ще «Мізопростол».
Треба розм'якшити шийку матки.
Не хочу ще один супозиторій.
Можна просто проковтнути? Немає різниці в ефективності.
Гаразд. Засуньте під язик.
Чому не можна…
Боже. Це все так неправильно.
Я знаю.
Мені потрібна якась свічка.
Мені потрібна клята свічка, Клайве!
Хочеш, щоб я… Я піду в сувенірний магазин.
Чорт. Я без гаманця.
У тебе є готівка?
Іди, Клайве.
-Вона виходить. -Чорт.
-Штовхайте сильніше. -Дихайте. Отак.
-Отак. -Дуже близько, добре.
-Отак. -Тужтеся.
Так, чудово.
Добре. Я зроблю ще пару.
Зробите під кутом?
Гаразд.
І все.
Дякую.
Ви молодці.
Хочеш її потримати?
Потримай. Усе гаразд. Ти її не впустиш.
Вона ідеальна.
Так робить природа.
Природа знає, що вона неідеальна.
Вітаю.
-Хочете подивитися? -Так.
Ось, вона з Беллінджена.
Робить дуже гарні прикраси з плаценти.
Було б добре такі мати.
НАРОДЖЕННЯ В БЕЛЛІНГЕНІ
А ось капсули.
Вони піднімуть рівень заліза.
Ціна — 400 доларів за 70 капсул.
Але я впевнена, що зможу домовитися про знижку, зважаючи на обставини.
Так, це було б чудово.
Вам скоро стане набагато краще.
БРАНСВІК, МЕЛЬБУРН
Вибачте, що це?
Це кардіовертер-дефібрилятор, що імплантується.
Його вставляють, і якщо він відчує аритмію,
він ударить струмом, щоб вчасно вас повернути.
Отже, це ще одна операція?
Так, треба зробити перед наступним курсом хіміотерапії.
Я втратила дитину й занурилася в іншу.
«Повна комора» народилася через неймовірне горе.
А також через любов.
Любов дає мені силу.
Змінює мене.
Ти часто тут буваєш? Я побачила тебе з іншого кінця бару.
Дивися, що я знайшов на YouTube.
Якщо вистачить сміливості впустити її.
ЗАХОПЛИВА ПРОМОВА БЕЛЛЬ ГІБСОН
Привітик, Люсі-Гусі.
-Привіт! -Це Джессіка Реббіт?
Аріель з «Русалочки».
Я сьогодні з маленькими «підкладками», якщо комусь цікаво.
Ні. Він не захоче, щоб я дивився.
Ти знаєш щось про мнимий викидень Белль Гібсон?
Може, це теж брехня?
Вибач, він занурився в безодню.
Знаєш, коли повернеться? У нас вечеря за десять хвилин.
-Чорт. -Я нагадувала тобі вранці.
Ми збиралися забігти до офісу.
Ми зустрілися з фотографом Белль, треба закінчити розшифровку.
Іди на вечерю.
Коли це було?
-Сьогодні вдень. -А хто був?
Лікар Чідіак і кардіохірург. Його ім'я не сказали.
Сказали, яка саме артерія?
-Ти зараз у робочому режимі. -Тобто це була важлива артерія?
Назвемо її другорядною, але із чудовою особистістю.
Знаєш, коли вони хочуть призначити операцію?
Ми знову повертаємося до цього.
Щасливий? Задоволений?
Я міг би піти з тобою на прийом.
Знаю, але ти був зайнятий.
-Ти така гарна. -Це дурня.
Від нього так свербить.
Гей.
Ти готова?
-Привіт! -Привіт!
Привіт! Боже, ти чудово виглядаєш!
Гарно виглядаєш.
З ПЕКЛА В «ЛЕГКО»
Привіт.
Малий у ліжку.
Ми дивилися фільм.
Дякую, Магдо.
А де Алекс?
-Має працювати. -Я відправив їх додому.
Є ще робота.
Вони досі возяться.
Добре влаштувались.
Це знову мама. Ти не проти, якщо я…
Я швидко.
Привіт. Так.
Так.
Вона скоро має бути тут.
ГРІНСТОУНХІЛІНГ 759 ЛАЙКІВ
Так.
ПРОДАНО НА АУКЦІОНІ 10 БЕРЕЗНЯ
Чашку чаю?
Мама питала, чи щось боліло в останні пару днів.
Ти була дуже зайнята.
Не боліло.
Так, я теж так сказав.
Ніхто не винен. Ми зробили все, що могли.
Ну, я зробила.
-Клайве. -Що?
Не зможу перерахувати, скільки мереж Wi-Fi у цьому районі.
Вплив ЕРС, пошкодження ДНК.
Я не знав, що ти через це хвилювалася.
Жартуєш? Тут на кухні бісова цвіль,
я там працювати не можу.
Я стільки разів просила тебе переїхати…
У мене знову голова розколюється, і все через цю квартиру.
Я хотіла, щоб ти подбав про нас.
Так. Вибач.
Вибач.
Мамо.
Привіт, маля.
Щось наснилося?
Наснилося?
Так, усе гаразд.
Усе добре.
…дуже щедро. Не знаю чому.
Не можу знайти свою кредитку.
Ха-ха-ха. Крадіжка кредитки — це дуже смішно, чи не так? Так?
Він із телевізора, його можна не поважати.
Це неправильно, ясно?
ПОВНА КОМОРА
Подумайте про мету, а потім видуйте її в кульку.
Про щось, що наповнює,
що змушує відчувати схвилювання й щастя,
і щось лише для вас, гаразд? Уперед.
Це і є продукт. Це історія, яку ми розповідаємо світу.
він еволюціонує, ми показуємо його на великій сцені,
яка і є світом.
Небагато ідей формуються з повітря і виконуються.
Немає обмежень щодо того, на скількох людей
ви можете вплинути.
Мені дали шість тижнів життя. Максимум чотири місяці.
Лікарі лікували лише мою хворобу.
Їм було начхати на мене.
Це нагадало мені, скільки магії є у світі.
Я занурилася в дослідження.
Я прочитала про цілющі властивості лимонів у якості засобу детоксикації.
Кожен має написати книгу. У кожного є що розповісти.
І я задумалася про те, якими продуктами я наповнюю тіло.
І саме тоді я перестала думати головою.
У нас було бачення, у яке ми вірили, і я почав з нічого.
Це мрія, що здійснилася.
І все просто стало на свої місця.
Я хотіла жити і я хотіла жити добре.
ГОЛД-КОСТ, 2012
-Мамо, не треба це робити. -Усе гаразд. Це весело.
А що тато робить?
Він надворі, пишається.
Тату!
Усе добре, тату?
Терміти добралися до веранди.
Ясно.
Це ще не проблема. Але ти маєш стежити за цим.
Ми не вміємо доглядати за будинком. Нам потрібна твоя допомога.
Ще б пак.
Добре. Не впевнений, що хтось із нас хоче бачити Арло з бензопилою.
Це підступно.
Він спитав мене, чи можна зробити тобі пропозицію.
Ти про це щось знаєш?
Що ти сказав?
«Спитай у боса.
У мене надто низький ранг».
Я знаю, що іпотека величезна.
І що ти думаєш, що краще було купити таунхаус,
але я посаджу тут апельсинові дерева, проводитиму заходи.
У мене є план.
Усе з нуля?
Моя донька.
Нічого собі.
БЕЛЛЬ, ВИБАЧТЕ, АЛЕ У ВАС ЗЛОЯКІСНИЙ РАК МОЗКУ
РЕЦЕПТ ПЕРСИКОВОГО ПИРОГА
Що це? Щось рослинне?
-Як почуваєшся? -Краще. Так.
Боже! Це довгий проїзд, правда?
Ти приїхала!
Так. Рейс затримали в Абу-Дабі.
Знаєте що? Це брехня.
Я була в д'юті-фрі, а там не оголошують рейси.
Уявляєте? Вітаю, Джозефе.
-Як ти? -Добре. Чудово виглядаєте.
Мілла змусила готувати кефір.
-Що це? -З поверненням, люба.
-Де моя Му? -У ванній, це поруч із спальнею.
Вона там, заливає собі в дупу каву.
Але вона захоче тебе бачити, сонечко.
Привітулі! Як там Бельгія?
Берлін. Але… Усе як завжди. Як ви тут?
Одружена. Вагітна.
О, я теж. Я скучила.
І я теж скучила. Азо…
За тобою я зовсім не скучила.
Арло Палмер.
-Хіба це не він блював? -Він так пропускав математику.
І соціологію.
Йому не дуже подобалося вчитися за книгами, так?
-А ця читачка вийшла за нього заміж. -Закінчила?
Так, я звільнила свого менеджера й усе роблю сама.
Не хочу скаржитися, просто це багато тиску.
Іпотека, весілля.
Усі так пишаються, і я вдячна весь клятий час.
-Звучить жахливо. -Так.
Здається, ніби треба постійно на це заслуговувати. А якщо я просто хочу…
Я хочу, щоб книга перемогла. Хочу, щоб бізнес…
Вибач, це кофеїн потрапив у кров.
Анальні стінки тоненькі.
До біса кокаїн. Робіть клізми.
Я хочу вилікувати рак.
Чорт. Гаразд.
Я хочу змінити цей клятий світ. І не тому, що я вдячна,
а тому що я була права, а вони — ні.
То ти в порядку? Я про здоров'я.
Ніколи не було краще.
Ти щось їси? Не лише сік п'єш?
Пам'ятаєш, де я була, і бачиш, де я зараз?
Дуже рада це чути.
Послухай.
Пропозиція. Треба використовувати ці цифри на повну.
-Я можу тобі із цим допомогти. -Правда?
СПОЧАТКУ ВМИЙТЕСЯ
НАНЕСІТЬ НА ВОЛОГУ ШКІРУ
ПОВІДОМИЛИ ЖАХЛИВІ НОВИНИ…
Привіт. Болить голова?
Завжди. Можеш не заважати?
Я просто хотів сказати, що… Вони думають, що він готовий.
-Що? -Так.
Чому ти не сказав, що він готовий?
Завантажується за пів секунди.
Без глюків.
Я це зробила.
Ви просто майстри. Дякую, дякую вам.
З Новим роком!
Скажи, що воно французьке.
З регіону Шампань, будь ласка.
Це твій тимчасовий ID розробника.
-Ти будеш відомою. -Можеш… мене не чіпати?
-Завантажувати тут? -Так.
Будьмо.
ПЕРСИКОВІ ПИРОГИ
ПОВНА КОМОРА ДОДАТОК №1 У 2013
НАЙКРАЩИЙ ДОДАТОК
ЗАРОБІТОК — ПІДПИСНИКИ ЗАВАНТАЖЕННЯ
#БАГАТІЗУБИ
У мене теж такий.
Його створила моя партнерка.
-Серйозно? -Так.
Нічого собі. Можете передати їй подяку?
Так, звісно. Вона буде рада.
У мого тата лімфома, і він дуже йому допомагає.
Більше без шкідливих штук.
Так. Точно.
2013, МЕЛЬБУРН
ЧИСТІ Й СИРІ
Привіт.
Привіт. Ти ходила на шопінг?
Так. Купила тарілку в тому магазині на Аркленд-стріт.
Нам треба якось розважитися.
Я сказав мамі й тату приїжджати в червні.
Чудово.
Я справжній майстер.
Коли це прийшло?
Що це?
Боже мій. Це вони.
Це видавці.
«БЛЮ ФЕЗЕР ПАБЛІШИНГ»
ДЯКУЮ ЗА ВАШУ ЗАЯВКУ
НА ЖАЛЬ, ПОВІДОМЛЯЄМО
НЕ МОЖЕМО ОПУБЛІКУВАТИ
БАЖАЄМО УСПІХУ
Белль?
Чорт. Я розумію правила відмови. Я лише прошу про ваш відгук.
Я подруга однієї з ваших авторок. Мілли Блейк.
Угу. Вона лапочка.
До речі, мій додаток завантажили 50 000 разів
за перший місяць, що…
Знаєш, я прочитав дослідження про ендорфіни, що знайшли в шоколаді.
Годі тобі. У тебе успішний додаток.
Фантастичний. Скоро буде штаб-квартира в Купертіно.
-Я хочу книгу, Клайве. -Так.
Щось, що зможу тримати в руках, про що мій син скаже дітям:
«Це написала мама».
Так.
Я вважаю, треба зосередитися на додатку зараз…
Дати йому набирати популярність органічно, без персональної історії.
-А коли будемо готові продати… -Ти хочеш більший будинок?
Любий. Не можна срати в трьох туалетах.
Так, я зовсім про інше.
Я нервую через цей дім.
-Це знижене оподаткування і домашній офіс. -Гаразд.
Відчепися.
-Я можу робити тут фото. Ти погодився. -Так.
-Тобі подобається жити біля океану. -Так.
Я зустрів одну жінку в магазині.
Її батько хворий.
Вона встановила додаток і…
Думаю, нам треба зачаїтися на деякий час.
Нехай цей кардиган зачаїться.
Короткі ноги, довгий торс, ти не винуватий.
Може, не будемо так тиснути?
Приберемо частину про рак?
Що це таке? Ти хочеш, щоб я…
Може, поговоримо з потенційними покупцями? Я почав шукати інформацію.
Ти читаєш мою біографію Стіва Джобса й дивишся «Кремнієву долину».
Ти здатна на все, Белль.
Ти це довела.
Можливо, є справа, що не так пов'язана з твоїм раком.
Уся енергія в цьому домі — негативна.
І Мілла стане спеціалісткою з того, як побороти цю хворобу?
Не знаю. Це неправильно.
Так, ну що ж, почнімо спочатку.
-Так. -Хочеш просто клацнути мною, як вимикачем.
Ні, просто піклуюся про майбутнє.
Це для страховки.
Хтозна?
Вітаю. Тут Белль Гібсон до Джулі.
Вона зі мною в холі.
«ПЕНГВІН ЛЕНТЕРН ПАБЛІШИНГ»
Добре, бувайте.
Вибачте, цієї зустрічі немає в розкладі Джулі.
А в моєму є. У мене є підтвердження.
Останнім часом у нас тут безлад через злиття.
Напевно, це такий стрес. Бідолаха.
Я щойно прилетіла з Мельбурна, і все було б чудово, але…
Мені довелося скасувати прийом в онколога.
Мені цікаво,
правда, як можна виправдати витрату 35 тисяч
на шеф-кухарку, про яку ніхто не чув.
Ту кухарку навчав Мартін Берасатеґі.
Вона змінить культуру баскської кухні в Мельбурні.
Це чудово для басків Мельбурна, для всіх…
55 людей, які можуть просто підключитися до цієї…
-Це така нова штука, Інтернет. -Ні.
І вони можуть… Чекай, вони можуть поґуґлити рецепти.
Я не можу більше про це сперечатися.
Боже. Я навіть старша, ніж виглядаю.
Я знаю, Джулі. Ти знаєш, що я намагаюся тобі допомогти?
-Так, дякую. -Добре.
-До вас Белль Гібсон. -Так. Ну ось.
-Добре. Ми закінчили. -Іди риссю.
Чудово. Джулі й доречність.
Джулз, змінює світ, кажу з любов'ю.
-Так, я дійсно відчуваю цю любов. -Це любов.
Невдалий час? Сказати їй піти?
-Так хто це? -Белль Гібсон.
З раком мозку.
Ми запустилися менш як чотири місяці тому.
У перший місяць нас завантажили 50 000 разів.
Без витрат на маркетинг, лише мої підписники в Інстаграмі.
У мене більше 200 000 підписників, усі потенційні читачі.
Усі рецепти в додатку й книзі
випливають із філософії харчування органічними продуктами.
Палео-рецепти, веганські, безглютенові, з низьким вмістом цукру, звісно.
-Звідки ці рецепти? -Вони мої.
Я не вчилася на кухаря, я самоучка.
Я починала з тортів. Коли я була маленькою, я читала
«Торт на день народження від "Вімінс Віклі"».
Це був мій найкращий друг.
Ми продали мільйон примірників. Моя наставниця написала цю книгу.
Я вірю, що якісна їжа рятує.
Але створення кулінарної книги не мій формат.
Мені є чому навчитися.
Тому я тут.
Меґґі Бір не мала офіційної освіти.
Іноді це допомагає. Це робить тебе більш… податливою.
Власне, я вам… збрехала.
Я не була до вас записана.
Це тебе язик сюди довів?
Я маю вважати це вражаючим, чарівним, відчайдушним?
Цілеспрямованим.
Ясно.
Гаразд.
Любий? Забронюй мені готель.
Сьогодні я готую для Джулі Гіббс!
Що ти мені приготуєш?
Персиковий пиріг.
Веганський.
Я вибрала його, бо збирала персики вдома в бабусі.
-У неї був фруктовий сад за Брисбеном. -Вип'ємо за це.
-У Клер-Веллі? -Так.
Ось.
Зазвичай я додаю несолоні горіхи.
Ви підловили мене, Джулз.
Ти їси червоне м'ясо?
-Ну… -Може, замовлю доставку.
Це все брехня про бабусю?
У Брисбені персики погано ростуть. Кісточкові фрукти люблять холодну зиму.
Точно. Тоді вона жила в Тасманії.
Багато переїжджала.
Я була більш ніж пухкою. Це було ожиріння.
Мене ніхто не водив до лікаря.
Моя мама не готує.
Моя теж. Усе з банок і пакетів.
Пам'ятаю, як стояла на табуретці.
Я варила макарони. Мені було чотири.
-Я обпекла руку. -Боже.
Як це працює з вашими авторами?
Бо я хочу контролювати естетичний аспект рецептів.
Це співпраця.
-У тебе є діти? -Ні, лише мої книги.
Я люблю дітей, але цілу дитину я б не винесла.
Вибач.
Я втратила…
Я втратила дитину.
Коли це сталося?
Перед запуском додатку.
Я втратила одну дитину.
І поринула в іншу.
З найглибшого болю
приходить благословення.
Просто забудь про гарний сад твоєї бабусі.
Ти боєць з передмістя.
Без викрутасів.
Справжня австралійка.
Ти боролася все життя,
а тепер ти мама, яка бореться з раком.
У цих рецептах не має бути надмірностей.
Вони гарні й добрі до жінки, яка їх готує.
«Я тебе бачу».
Ось що ти кажеш. «Я з тобою».
-Зачекай. Стривай. Це ти? -Замовкни.
Нічого собі. Схоже, серед нас є невеличка знаменитість.
Тобі могли б добре заплатити.
-Не проти зробити зі мною селфі? -Припини.
Мамо, тримайся.
Боже мій.
Вгадай, кого номінували на нагороду «Весела й безстрашна» від «Космо»?
-Справді? -Так.
Не знаю, що це, але хочуть, щоб ти прийшла.
Напевно, це означає, що ти виграла. Вітаю.
-Приймаємо чи відмовляємося? -Приймаємо.
Зрозуміла. Почну шукати варіанти суконь.
Як в Алекси Чанг на тижні моди чи в Блейк Лайвлі де завгодно.
Уже шукаю. І ще, поки інтернет не пропав.
-Виробники соку… -Поглянь. Це наче інший світ.
Боже мій. Комарі тут просто дикі.
Тож, Міллз, я думаю, ми повинні дати їм однозначне «так» чи «ні».
-Я не хочу, щоб вони висіли. -Не знаю.
-Знаю, сума… -На межі непристойності.
Ненавиджу цей сік. 35 грамів цукру, я не можу.
Так.
-Може, ми запустимо соки. -Ні. Це схоже на інфраструктуру.
А зараз нам потрібні пости за гроші.
Пости за гроші. Зосередься.
-Ти дивилася на те посилання? -Ти в порядку, мамо?
Овва. Який вид.
Та Белль з Мельбурну запустила додаток з рецептами,
і я не кажу, що потрібен додаток, але, може, зробимо додаток.
Так, я почитаю.
Але ще можна поговорити про сік.
Можна робити його в скляних пляшках.
Так, пости за гроші.
Дівчата, напевно, я сьогодні залишуся й насолоджуся віллою.
Що? Чому?
Ти пропустиш головного доповідача.
Ну, просто в мене знову болить.
Що болить?
Ну, це не зовсім біль. Просто…
Невеличкий запор.
О ні, Тем. Може, купити вам чорнослив?
-Чи проносне? -Вона не питиме проносне.
-Так, бо вони все одно не працюють. -Що?
Мамо, скажи, що ти не пила.
Це був лише проносний шоколад.
Це так шкідливо.
Навіщо ти це зробила?
Так, у туалет. І знімай штани. Бігом.
-Це моя стихія. -Господи. Міллі!
Зняти штани?
Треба знайти, куди це повісити.
Люба, я в порядку.
Будь ласка, іди на вечірку.
Ідеально. Ну-бо. Лягай. Ніхто тебе тут не побачить.
-Ну, я буду нагорі. -Як давно це триває? Чому ти не казала?
Бо ти керуєш нею.
Залиш маму в спокої, брудна збоченко.
-Усе добре? -Усе добре.
Не має бути боляче.
Мамо? Гей!
Не роби так. Що ти робиш? Агов! Мамо!
Потрібен лікар.
Швидку, будь ласка.
Вілла номер вісім.
Агов, Джо. Сюди.
-Привіт. -Привіт.
-Гей. Дихай. Я в порядку, любий. -З нею все гаразд.
-Просто невеличка непрохідність. Так? -Так.
Тут найбільше постраждав нижній відділ кишечника,
але тут є непрохідність.
Ми залишимо вас на ніч. Продовжуйте пити воду.
Завтра прийде спеціаліст,
розкаже, як подолати непрохідність.
-Придумає план дій. -Дякую.
Біопсія вже готова?
Ще ні.
-А якщо це рак? -Не будемо судити до біопсії.
У нашій сім'ї був негативний досвід з онкологами.
Де навчався цей спеціаліст? За якою методикою?
Я дізнаюся.
Я хочу спробувати зрушити непрохідність натуральним способом.
Скажу, що кавові клізми не рекомендовано.
Я бачив людей із серйозними опіками.
Певно, її зробили неправильно.
Це корисно, зміцнює імунітет…
І провокує хронічний проктоколіт,
діарею, кровотечу в кишечнику, що може призвести до…
Я роблю п'ять на день. У мене такого досвіду не було.
РАК КИШЕЧНИКА ПОЛІПИ
У нас три лікарі. Найкращі спеціалісти.
Усі хочуть сказати, що рак мозку дієтою не вилікуєш.
Вони зі штанів стрибають, щоб розказати, що лайно, яке вона втирає,
це небезпечне магічне мислення.
Не відмовлюся від магії на хіміотерапії.
Лікарі не з'ясують, що вона бреше про діагноз й одужання,
не дивлячись у медкарту.
Якщо ми змусимо її показати медкарту,
то жоден лікар не зможе розповісти про її справу
через конфіденційність.
-Так. -І ти була на неї підписана, Люс?
Досі підписана.
Мені подобаються її рецепти.
І я не розумію, чому харчування не може бути…
Це все припущення. Вони не знають точно, що вона бреше.
Знаємо. Та не можемо про це писати.
Хай там як… Ви вирішили, як хочете народжувати?
Це буде публічно чи приватно?
Ну, точно хочемо десь у воді.
Ми хотіли б народити вдома.
Але це може не підійти. Ми будемо відкритими.
Я хочу зосередитися на четвертому триместрі.
Усі одержимі народженням, але це лише один день.
Так, діти — це навіки.
-Як цуценята. -Це не лише Різдво.
Ти щось їстимеш?
Було весело.
Що найбільше сподобалося? Про виплати на дитину?
Про тактильне батьківство. Звучить сексуально.
Ні.
Вибач.
За що?
Думаєш, треба було щось заморозити?
-Я знаю, що ти хотів. -Я про це не думав.
Бо якщо моє серце зіпсовано, мої яйцеклітини вже зварилися.
Вони вже навіть не жовті, а сірі й смердючі.
Про це подумаємо пізніше.
Спершу треба залагодити інші деталі.
-Прогуляймося парком. -Можемо сісти на трамвай?
Мені рано на роботу, і я вже змучений.
Європа й Південно-Східна Азія,
і я щойно повернулася з Індії.
-Я планую поїздку до Південної Америки. -Так?
Так. Я хочу взяти старий «Дукаті»
й проїхати через всю країну.
-Чудово. -Так, доведеться трохи заощадити.
-Що ти хочеш там побачити? -Я просто хочу…
Чудово.
Я хочу в Південну Америку.
Гарна ідея. Треба все забронювати.
-Так? -Так.
Знайдімо час після наступної хімії?
Чудово. Тільки наступна хімія може знищити ще одну артерію,
і тоді доведеться виправляти її.
-Не знаю, чому ти на мене сердишся. -Тому що.
Це просто занадто… передбачувано.
Ти бігаєш одержимий історією.
Я маю це розслідувати, Люсі.
-Це моя робота. -Ні.
-Чого ти хочеш від мене? -Щоб ти зібрав речі.
Точно, так.
З мене досить.
Я не хочу більше лікарів і процедур.
Ти чітко висловилася.
Тобі пощастило мати доступ до першокласної медицини…
Не смій мене повчати!
Я не хочу чекати, поки ти закінчиш роботу, ясно?
У мене немає часу. «Сядь у крісло, устроми цю гидоту собі в руку.
Будь слухняною, Люсі».
Отже, Мачу-Пікчу? Звучить весело.
Так, можна буде випити «Піско сауер»
і знайти ліки від раку грудей у землянці в Патагонії.
Можливо!
У Перу є місце, яке допомагає людям прийняти…
-Що прийняти, Люсі? -Не знаю.
-Чудово. -І я хочу сплавитися Амазонкою.
Побачити рожевих іній.
І з кожною хвилиною без лікування тобі буде все гірше.
Гаразд, послухай… Я знаю, що це незручно, гаразд?
Я знаю, що це капець як жахливо, ясно?
Але якщо ми це зробимо, якщо просто спробуємо?
Мені так шкода, що це так страшно для тебе.
Але я спробувала.
-Не спрацювало. -Лікування ще не закінчено, Люсі.
Ми ще не закінчили.
І ти не підеш, бо це надто важко.
Вибач, ясно? Я не безрозсудний,
та я не хочу, щоб ти померла.
Гадаю, це цілком нормальна реакція. Я не хочу, щоб ти померла.
Це не про мене.
Це про тебе.
Хіба ти не бачиш?
«КОСМОПОЛІТЕН» ВЕСЕЛА Й БЕЗСТРАШНА ЖІНКА
ВІТАЮ! ВІД АРЛО
БАЖАЮ УДАЧІ
2013, МЕЛЬБУРН
-Готово. -Дякую.
Мені подобається, Джулз.
Звідки ти знала? Я в захваті.
Знаю, мені теж. Шкода, що тебе не буде.
-Це не… -Казкова принцеса.
Ні. Сильна.
А ще, ця сукня напрокат, тож…
-Я якась велика. -Ні, тихо.
Гарно.
Мушу іти.
Скажи мамі «на добраніч».
-Привіт, любий. -Привіт.
-Що думаєш? -Ти схожа на принцесу!
Так. Там будуть камери?
Багато камер.
Мілла Блейк, «Грін Стоун Хілінг».
Марго Фергюсон, «Колектив стеміністів».
Белль Гібсон, «Повна комора».
І у 2013 році переможницею в категорії «Весела й безстрашна
жінка в бізнесі» стає Белль Гібсон,
генеральна директорка «Повної комори».
Поставити їй підніжку?
Весела й безстрашна? Погоджуюся.
Останні кілька років важко бути людиною в цьому світі.
Гадаю, багато хто з вас знає,
що мені поставили термінальний рак мозку три роки тому.
Я її знаю.
Ви не знаєте,
бо ми не звикли говорити таке,
але нещодавно… я втратила дитину майже на 24 тижні вагітності.
Я втратила дитину. І поринула в іншу.
З глибини болю приходить благословення.
Я втратила дитину й поринула в іншу.
«Повна комора» народилася
через неймовірне горе.
Через…
неймовірне горе…
але також…
через любов.
Через неймовірне горе…
але також…
через любов.
Любов дає мені силу,
змінює мене, підтримує мене, усіх нас.
Якщо вистачає сміливості прийняти це.
-Ти була на моєму заході в Брисбені? -Так, точно.
Напевно, недовго.
А додаток?
Як тобі це спало на думку? Це така неймовірна ідея.
Знаєш, просто думаю про те, що потрібно людям.
Apple уже зв'язувалися з вами? Бо ходять чутки.
-Трясця. -Вітаю.
Дуже дякую. Ми лише почали говорити.
-Це довгий процес. -Так.
Треба купити твою книгу.
Я постійно ходжу в книгарні, але не можу її ніде знайти.
Так, їх дуже швидко розпродали.
Я підписала контракт із Джулі.
-Гіббс? -Так.
-Так, з «Пенгвін». -Овва. Вона найкраща. Вітаю.
Я навіть не знала, що є аванс. Я б писала безкоштовно.
Я дуже вдячна.
-Я теж. -Так вдячна.
Ну, мені час іти. Треба пити сік.
Я спробувала систему Герша. Кинула.
Потрібна сила волі.
Через клізми. А ти взагалі не пахнеш.
Ні, ти чудово пахнеш. А я весь час смерділа.
-Викличу таксі. -Зачекай.
Вибач, мені краще залишитися й побалакати з людьми в «Космо»
про згадування тебе в журналі.
Залишся. Я не знаю нікого із цих людей.
-Вибач, я… -Розважайся.
-Гарного вечора. Я просто зануда. -Ти впевнена?
-Усе гаразд. -Добре.
Гаразд.
З нею все в порядку?
Так. Ні. З нею все гаразд.
Це не таємниця.
Її мамі щойно діагностували рак кишечника.
З нею все буде добре. Але вони дуже близькі.
Клятий рак.
Таке стерво.
БЕЛЛЬ ГІБСОН
ДЕ ВИРОСЛА БЕЛЛЬ ГІБСОН?
БЕЛЛЬ ГІБСОН БРИСБЕН
АННАБЕЛЬ ГІБСОН
БЕЛЛЬ ГІБСОН, ЯКА ПОБОРОЛА РАК
Ні копійки не отримав.
Каже, що через рак мозку все забуває.
Так, це мене вибісило,
і я все прокручував це знову й знову в голові.
Це мене з'їдало. А потім…
ЗАБЛОКУВАТИ КОНТАКТ
Бац.
Ти з Мельбурна, Ленні?
Ні, з Брисбена.
Ми познайомилися за десять років до цього.
Ленні! Зніми мене! Сфотографуй мене!
Може, ми колись зустрічалися. Недовго.
Не пам'ятаю.
Ні, просто цілувалися.
Нічого такого. Усе було пристойно.
Гей! У мене пальці в тампоні! Якого біса?
Це стерво огидне!
Я щойно прокинулася із чогось типу коми.
Лікар сказав, що в мене зупинилося серце,
і я померла на три хвилини.
Виявилося, що в мене рідина в перикарді,
мішечку навколо серця.
Треба ставити новий клапан, інакше серце не качатиме кров.
У мене синці від дефібрилятора,
бо мене били струмом, щоб повернути до тями.
-Хтось знає її ім'я? -Тампонні пальці.
Та нічого. Я вже не в реанімації.
Мені дозволили кататися у візку, і я чманію від морфію.
Хіба ти не була вагітна минулого тижня? Ні. То була лейкемія.
-Виклич швидку. Брехло. -Сподіваюся, ти жива.
Боже мій.
-Чому вона… -Не знаю.
Але це досить великий випадковий збіг, правда?
Ти казав, що в історії про рак усе збігається.
Чому ти так гадаєш?
Моя мама працює в будинках для літніх людей.
Ці будинки, вони пахнуть по-особливому.
-Смертю, чимось типу гниття. -Від Белль є такий запах?
Так, і сильний. Дуже.
Так, я думав про це дуже багато, ясно?
Ми всі помремо.
Так? Але для вас і мене, для більшості людей,
це занадто.
Ми не можемо втримати це в голові.
Ми тікаємо від цього, хочемо це заглушити, відволіктися.
Але люди, які дійсно хворі, які знають, що помирають,
які відкривають очі й пробують змиритися,
вони осяяні.
Вони дивляться вгору, униз,
намагаються трохи заспокоїтися, перш ніж скажуть «добраніч».
Або так, або вони як щури в клітці.
Загнані в кут.
Гидять під себе.
Вони знають, що їм дуже погано.
Знають, що помирають.
Це про Белль.
Просто страшно, якщо чесно, бо починаєш сумніватися в суті
всіх речей, які складають тебе.
Знаєте, я блондинка,
і в мене карі очі,
і в мене рак.
Коли забирають якісь такі риси,
це лякає.
Я не хочу співчуття.
Я хочу, щоб люди казали:
«Так, вона людина.
У неї було велике життя.
Непросте життя».
Так, ми поговорили з вашою мамою і татом про дещо із цього.
З Ендрю? Він не мій тато. Вона його зустріла років п'ять тому.
Ви включите це у свою статтю?
Так, Аней, це неочікувано.
Нам потрібні всі сторони для повної картини.
Що вона сказала? Що вона сказала про мене?
Бо вона затята брехуха й фантазерка.
Не можна друкувати її токсичну маячню. Ви авторитетний журнал,
який ніхто не читає.
Знаєш? Тебе ніхто не читає.
Твоя робота не має значення.
Журнали не мають значення.
Вони мертві, трясця їм.
Переклад субтитрів: Анастасія Кислинська