Jag måste jobba och tjäna pengar.
Annars är vi rökta. Rökta!
Hon vill bara ha min hjälp yrkesmässigt.
Självklart. Hon tävlar mot mig.
Och hon har sin app i folks händer i Vietnam, Marocko och Peru.
Och vad gör du?
Du bara sitter här.
Jag samlar in pengar till välgörenhet.
Pojkarna kanske vill ha en lekträff? Vi kan prata om vad som är möjligt?
Hon kommer att döda dig. Om du går den vägen blir det din död.
Har du hört talas om svartsalva?
Tysta mig inte!
De fan förgiftade mig! Är du okej med det?
Pappa tycker att jag ska lämna dig. De undrar om du har cancer.
Varför undrar de det, Clive?
Förstör inte min relation med mitt barn
för att sen komma med dina föräldrars skitsnack.
Mamma? Kan nån hjälpa mig?
Mamma!
Det är okej, vännen.
-Mamma! -Hon ramlade bara.
Det är okej.
FÖLJANDE ÄR INSPIRERAT AV EN SANN HISTORIA.
VISSA PERSONER OCH HÄNDELSER ÄR PÅHITTADE ELLER DRAMATISERADE.
VÄLDIGT SÅRAD
Kvinnor, särskilt mödrar.
Vi måste vara allt för alla, samtidigt.
Jag har nästan jobbat ihjäl mig för att ge henne allt hon ville ha.
Om hon tappade sin favoritnalle,
kan du förstå att vi åkte ända till Toowoomba?
Hennes far, min make Andy och jag,
vi åkte hela vägen tillbaka till Toowoomba
till samma leksaksaffär för att köpa en likadan nalle.
Så mycket älskade vi henne.
-Hek! -Vem är det?
En klient. Jag bjöd inte hit henne.
Har du sett? Hon gjorde intervjun. Det är en jävla smörja!
Hon är bara en fånig tjej som tror sig vara förmer än hon är,
lever över sina tillgångar och är beroende av den där datorn.
Jag har förklarat att den världen inte är på riktigt.
Det är inte sunt.
Du skulle skydda mig! Försökte du knulla mig?
-Va? -Jag ringer 60 minutes, okej?
Du får ingen kommission. Rör mig inte!
-Det här är ett barnkalas! -Är det ditt ex?
Ni vet nog att han behöver vård för sitt missbruk.
-Gå hem, Belle. -Gör det själv.
Red ut dina egna problem, okej?
Vi är klara!
Ingen betalning.
Inga problem.
Ljus och kärlek!
Ni anar inte hur mycket vi skäms över vad hon har gjort.
Och till alla utsatta människor som hon har bedragit,
för den lilla roll vi har spelat i hennes liv,
ber jag djupt och uppriktigt om ursäkt.
-Hur var det? -Bra.
-Fick ni med allt? -Ja.
Vi fick ett samtal från hotellet.
Åh, glömde jag nåt?
De hade frågor angående minibaren och rumservicenotan.
Åh.
Ni sa att jag kunde äta middag och frukost.
-Är det vår byxdräkt? -Ja.
Ska hon lämna tillbaka den?
Nej. Okej.
Det här är inte en sann historia, för att klargöra det.
Och Belle Gibson har inte fått en cent.
Det har inte jag heller. Inte för att det handlar om pengar.
Tidningsfolket där inne,
de erbjöd mig 2000 dollar.
Och jag sa: "Ert företag omsätter miljarder,
och jag tänker inte sälja ut min dotter till nåt pris."
Så är det att vara mamma.
Hemskt, underbart, otacksamt, givande.
När allt kommer kring så älskar jag min dotter.
Så enkelt är det.
MAN HAR ALLVARLIGA PERSONLIGHETSPROBLEM
OM MAN HITTAR PÅ LÖGNER ELLER HÄLSOPROBLEM FÖR SPÄNNINGENS SKULL.
BELLE GIBSON FACEBOOKINLÄGG, 2014
Det såg äkta ut, och det pågick i 40 minuter.
Jag har funderat på Clive.
Vad får han ut av det här?
Pengar. Massvis med pengar.
Tror du det?
Det är svårt att få grepp om honom.
En stackars valp? Stockholmssyndromet?
-Han är inte helt oskyldig. -Skulle han prata med mig?
-En inofficiell bekräftelse kan räcka. -Knappast.
Han är lite… Jag vet inte.
Men man får en känsla av…
Helvetes jävla fitta!
Jävla fitta! Fan!
Jag vet faktiskt inte.
Belle.
Kom igen, klä på dig.
Jag är sjuk.
Ja, så vi ska till sjukhuset. Vill du ha joggingbyxorna eller jeansen?
Hej Mills.
Jag hörde nyss…
Jag vet inte vad jag ska säga.
Jag finns här. Du kan ringa mig när du vill.
Jag är så ledsen.
Jag älskar dig.
Chanelle?
Clive tvingar mig till sjukhuset.
Är du kvar när jag är tillbaka? Du kan sova över.
Millies mamma avled nyss.
När då?
Jag vet inte. Jag…
De var på väg till Mexiko, och…
Jag vet inte…
-Jag vet inte. Så… -Ska du träffa henne?
Ja. Hon brukade skjutsa mig till skolan.
Jag var där hela tiden. Jag växte upp där.
Åk du. Oroa dig inte. Vi kan förbereda mycket via mejl.
Stackars Milla.
Ja.
Ja, stackars Milla.
VILA I FRID TAMARA BLAKE.
EN TRAGISK FÖRLUST. NU ÄR HON HOS ÄNGLARNA.
-Kom igen. -Jag ska bara skicka blommor till Mill…
Vad gör du? Du beter dig som en galning.
Du fick ett anfall. Du måste till en läkare.
Kan du låta bli?
Den lille pojken var livrädd. Han skakade i min famn.
-Förlåt att jag kollapsade. -Okej.
Du tycker att jag är en dålig mamma. Som Natalie.
Nej, jag anser att du behöver hjälp.
Ge mig min mobil.
Clive, ge mig den!
Det handlar om dina föräldrar.
När du åker till Adelaide rör de om i ditt huvud.
Du rör om i mitt huvud.
Du är här hela jävla tiden.
Det är okej, vännen. Det är okej.
Om du inte går in så är det över.
Vi har en så vacker familj.
Ni har ett sånt band.
Ni är som själsfränder. Han skulle bli förkrossad om du försvann.
Barn rör sig mellan olika hem hela tiden. De anpassar sig.
Menar du delad vårdnad?
Du, jag och Nathan?
Hur skulle det ens funka? Va?
Du står inte på hans födelseattest.
Du har inga rättigheter.
Det är så orättvist.
Jag är så ledsen.
Jag är ledsen. Snälla.
Jag lovar att gå till en läkare, okej?
Jag bokar en tid. Du kan följa med.
Snälla, kan vi åka hem nu?
Så att bubben kan öppna sina paket. Okej?
Gör det inte det här. Clive, snälla.
Jag lovar, okej?
Snälla.
Kom.
Snälla.
Det här är så jävla sjukt.
Gör fan aldrig så framför honom igen.
Så det där är originalet.
Och jag köpte det bruna riset istället för kålen.
Det är lite mer mättande. Vill nån ha nåt att dricka? Vatten?
Nej.
Jag tänkte att vi kunde använda samma begravningsservice som mormor.
Ja.
Minns du dem? Gillade du dem?
Hon dog i vånda, eller hur?
Ja.
Tack, Arlo, men jag ska gå och lägga mig.
Ni… borde nog åka.
Milla, ska du lägga dig?
Alldeles strax.
Du, Mills.
Använder du fortfarande den där svarta salvan?
Jag har läst på om den, och du borde nog kasta den.
Mills?
Ja, okej.
Hej. Såg du Julies kontor? De har skickat en gästlista till boklanseringen
och jag blev inte så imponerad.
Det är många gamla. Kan du lägga till några intressanta namn?
Du är så bra på det.
Med alla dessa tvivel, varför jobbade du för henne?
Jag vet inte.
Jag hade ont i magen. Jag mådde så illa.
Typ, hela tiden. Jag började känna avsmak för henne.
-Två Buddha-skålar? -Ah.
Mums! Er shiitake är bäst.
-Är den från skogen? -Om så vore.
Du, tittar servitrisen konstigt på oss?
Hon kanske tror att du ska ta en springnota.
Titta.
Hon är ett fan. Jag går och säger hej.
Hej.
Hur var det?
Jag…
Jag skickade blommor. Jag vet inte om du fick dem.
Vi bad om donationer. Förlåt, det lät otrevligt.
Nej, det är okej.
Jag tänkte åka upp, men Arlo trodde inte att du ville…
Det var bara familjen, så… Vi håller en minnesstund en annan gång.
Hur mår Joe?
Jag måste nog gå.
Vänta, Millie, jag…
Jag känner att jag har så mycket att be om ursäkt för. Men…
Jag berättade för Belle om Tamara, och…
…hon la upp det på sin Insta.
Och jag har mått illa över det.
Ja, jag såg.
Jag var på bårhuset då.
Flygplatser har bårhus.
-Tänka sig. -Jag är ledsen, Millie.
Varför? Det var så omtänksamt av Belle,
som aldrig har träffat min mamma, att lägga sig i det här.
Hon är så rar. Bröstcancer.
Jag sa att hon kunde komma på lanseringen, så anteckna det.
Okej.
Millie…
Jag låter dig sköta det.
Det var det.
Gränsen var nådd. Jag hade fått nog.
HUR MAN KONFRONTERAR EN NARCISSIST
Fem minuter innan skickade jag ett sms.
Har du
nån jävla hjärncancer?
Jag behövde gå på toa på vägen.
Min vilopuls var 99 slag per minut. På gränsen till takykardi.
Hej! Jag är så glad att du är här.
Vad kul. Jag har en överraskning åt dig. Kom.
Okej.
Den är nog inte identisk, men nästan.
Gillar du den?
Okej…
Kan vi…
-Kan du sätta dig? -Det är en hyllning, inte en kopia.
Okej.
Belle.
Chanelle.
Börjar vi bli kära nu?
Belle.
Jag är här ikväll
för att fråga dig…
Har du hjärncancer?
Hur reagerade hon?
En flod av tårar.
"Varför gör du så här?
Varför är du så elak mot mig?"
Du, Belle.
-Vad har jag gjort? Jag förstår inte. -Det här är din inre cirkel. Okej?
Du är trygg. Det är här det börjar. Det är här det kan ta slut.
-Jag trodde att Milla var din inre cirkel. -Ja, Milla är också min vän.
-Man kan ha så många man vill… -Jag hörde att hennes cancer är tillbaka.
Nej, det är den faktiskt inte. Var hörde du det?
Har ni blivit osams? Jag skäms om det är mitt fel.
-Hennes antal följare… -Milla är inte skör på det viset.
Du sa att hon är extremt tävlingsinriktad.
Minns du baren i gränden där vi drack mojitos?
Du pratade om hennes ätstörning i årskurs 10.
Hon blev nästan inlagd, för hon skulle vara smalast.
Har du hjärncancer?
Visa mig ett enda litet medicinskt bevis.
En röntgenbild, en lapp från en onkolog så tar jag aldrig upp det igen.
Jag slängde allt. Jag vill inte spara på den energin.
-Vem diagnostiserade? -Varför attackerar du mig?
Jag fick ett anfall, nu hatar alla mig.
Vilka läkare, Belle? Vi ringer dem.
-Du har träffat dr Phil! -För i helvete. Menar du allvar?
Dr Phil bär inte ens skor!
Sänk rösten. Clive nattar lillen.
Du har rätt. Vi tar hit honom. Clive?
Hördu! Clive?
Vi måste prata om Belle. Clive?
Gömmer du dig i badrummet?
Ursäkta mig. Hej.
Jules.
Jules, det är jag.
Nåt har hänt.
Jag vet inte om du har pratat med nån, men…
Bella, raring.
Lugna ner dig. Vad händer?
Clive, snälla.
Clive, jag behöver dig.
-Har du hört rykten om min cancer? -Vilka rykten?
Det är rykten som inte är sanna.
En svartsjuk vän har…
Hördu! Vem pratar du med?
-Vem är det? -Jag måste gå. Älskar dig. Hejdå.
-Vem var det? -En vän.
Okej, Clive, ursäkta mig.
-Kan du komma till vardagsrummet? -Kan jag ta vatten?
Nej, kom till vardagsrummet nu genast.
Belle, du också. Kom.
Okej…
Jag är ingen förälder,
Men jag tycker verkligen att er son
borde få veta att hans mor inte är döende.
Och Clive håller med. Eller hur, Clive?
-Ja. -Japp.
-I stort sett, ja. -Så vi ska alla åka till sjukhuset.
-Vi var där efter mitt anfall. -Tja…
Och jag bestämde…
-Vad menar du med "tja", Clive? -Vi åkte till sjukhuset,
och vi bestämde att jag inte har tid med ett nytt läkarteam
när jag bara vill tillbringa tiden jag har med min familj.
Jag borde inte behöva bekräfta eller förneka.
Det är som när paparazzin jagade Lindsay Lohan
när hon nyss hade haft ett missfall.
Hennes graviditet är bara hennes ensak.
Vet du vad, raring? Jag…
Jag håller faktiskt helt med dig.
Du är en bra människa.
Och jag ser hur stort ditt hjärta är. Och om jag inte tyckte det
skulle jag inte vara här.
Jag skulle gå ut i media.
Jag behöver pepparmintste och nåt att äta.
Kan du, snälla?
Belle? Jag vet att du vill göra det rätta.
Och raring, du kan ta dig igenom det här.
Alltså, jag fattar.
Det bara eskalerade. Du tappade kontrollen.
Så var det inte.
Jag är bara så trött hela tiden.
Ja.
Det här kanske blir lite av en lättnad?
Eller hur?
Skulle du stötta mig?
Självklart.
Se bara till att dra tillbaka boklanseringen.
Meddela Apple att du hoppar av.
Jag vet inte om det går.
-Men jag kan försöka, eller hur? -Ja.
Slutar du hata mig då?
Jag hatar dig inte.
Lovar du?
Ja, jag lovar.
Till min vackra, omvälvande gemenskap.
Det är med ett tungt hjärta…
…som jag berättar
att jag blev tragiskt feldiagnosticerad…
RADERA
Jag har nyligen diagnostiserats
med en tredje…
…med en tredje och en fjärde cancer.
Jag har nu cancer i hjärnan,
levern,
mjälten,
livmodern
och i blodet.
Så, med all min kärlek,
måste jag lämna över arbetet till alla andra på TWP
så att de kan föra vårt budskap vidare.
Trots att jag lider
är jag fortfarande här och läser,
lyssnar och lär mig av er alla.
Låt oss bygga vidare på vår filosofi om att leva ett hälsosamt liv
medan vi arbetar mot att släppa vår första bok.
Jippi!
Och garantera att vår välgörenhet
och vår samhällsinsats fortlöper i hundratals år framöver.
Den kommande månaden
skänker jag 95% av alla intäkter till Asylum Seeker Resource Centre,
BLI EN MÅNADSGIVARE
stiftelsen Bummi Sehat,
DONERA NU
stiftelsen One Girl
samt till Hunter Cross med familj för en livsviktig operation.
HJÄLP HUNTER LIVSNÖDVÄNDIG HJÄRNOPERATION
Tack för allt ert stöd.
Det betyder så mycket, men snälla, bär inte på min smärta.
Jag fixar det här.
Kärlek, Belle.
Puss.
Det har 90 000 likes!
Hon har inte cancer i mjälten.
Hon snodde de rosa ballongerna från min "Radikal självkärlek".
-Om jag avslöjar henne skulle folk lyssna. -Det är kanske inte din stil.
Än sen om jag verkar småsint! Hennes lögner är för farliga.
Hej! Åh…
Milla? Ringde du av misstag?
Åh, hej.
Jag är så…
Jag är så ledsen för din mamma.
Jag beklagar att höra om din cancer.
Åh, tack. Jag…
Jag måste nog lämna The Whole Pantry, men du gör ju så bra ifrån dig där ute.
Hur är dina symptom denna gång?
Jag kanske testar Hirsch igen.
Jag kanske åker till kliniken. Jag skulle uppskatta dina råd.
Ja, vi kanske kan åka tillsammans. Dela ett rum.
Ja, du kan hjälpa mig med lavemangen.
Jag vet inte.
När man tar bort ditt skit, vad återstår?
Du kanske borde åka dit oavsett.
Jag hörde att din arm är…
…full av det.
Det påstår internet.
Det finns en hemsk tråd på Reddit. Har du sett videon?
Folk är hemska.
TÄNKTE ATT DU BORDE SE DEN XX BELLE
Om ni hävdar att det är ekologiskt och tar ut såna priser
borde vi kunna lita på att det ni serverar är ekologiskt.
Det här är falsk marknadsföring!
-Mills, kan vi… -Tysta mig inte!
De fan förgiftade mig! Är du okej med det?
-Gud, vilken hemsk knöl. -Hon måste till en doktor genast.
-Dog hennes mamma av cancer? -Så uppblåst.
Det är hon som bedriver falsk marknadsföring.
-Ekologisk kost-idioter… -Jävla inflytare.
Skärpning, seriöst.
Hennes mamma dog av cancer.
Cancer ger en inte rätt att vara oförskämd.
-Hon tror att hon är nåt. -Vidrigt.
-Sluta följa, blocka, radera. -Hon borde träffa en läkare.
-Subban flippar ut över en vegoburgare. -Lite sallad kvittar…
-Hon lär inte leva länge. -Hon är galen.
Hon tappar det.
-Vilken psykopat. -Världen lär inte sakna dig.
Hela armen är full av det. Cancern är utom kontroll.
-Cancern måste ha nått hjärnan. -Hur många ska hon döda…
Pappa?
-Pappa? -Jag är här inne!
Slangen är trasig.
Skiten är inte ens fem år.
Pappa, se på mig.
Jag är ledsen.
Varför lyssnade hon på mig?
Jag är ledsen.
-Jag är ledsen. -Kom, raring.
Jag är ledsen.
Varför lyssnade hon?
Jag vill inte dö.
Hur än jag än ser på det
tror jag att boken är bättre utan cancerinslaget.
Det är mer inkluderande.
Man måste inte ha cancer för att vilja må bra.
Jag är leds på cancern. Vi ändrar storyn.
Jag blev förkrossad av ditt inlägg.
-Jag borde ha ringt innan. -Troligen.
Jag har grunnat på det. Jag kunde inte fortsätta ljuga
om att allt var bra när min kropp var under attack.
-Det innebär förstås problem för boken. -Jag är mer bekymrad över dig.
Tack, men realistiskt sett har recepten inte botat min cancer.
Jag är sjukare än nånsin, och det är ett problem.
Därför vill jag utelämna cancern helt.
-Poh, kan du kolla om de är redo för oss? -Nej, låt henne stanna.
Poh, jag vill höra din åsikt.
Vad sägs om The Whole Pantry av The Whole Pantry?
Så, ta bort ditt namn från den?
Ja, exakt.
-Jag behöver inte ego-grejen. -Kom ihåg:
Vi köper inte kokböcker för recepten, utan för historien.
Och The Whole Pantry berättar en historia
om förvandling och hopp.
Och du är en ung, ensamstående mor som har besegrat cancer.
Det gjorde jag inte. Den är tillbaka.
Ett tag gjorde du det.
Och nu kämpar du mot den.
Med holistiska metoder och stort mod.
Du är inte en färdig historia, och det är okej.
Vi kan säga så.
Vi är redo.
Möt Belle Gibson, en av Australiens största framgångssagor.
Det här känns lite fånigt.
Ja, det är bara för att vi ska kunna se över det,
göra lite research och justera lite. En vanlig intervjuförberedelse.
Det är inte så att jag aldrig blivit intervjuad.
Inte med en journalist som är ute efter att smutskasta.
Du vet hur de är. De bara gräver oförtrutet.
Jules, vem är det? Vi har inte träffats.
Det är Michael, en vän till mig. Amatördetektiv, älskar att googla.
Hej, hur är det?
Jag har bett honom att samla ihop allt han kan om dig,
allt som är offentligt.
Inte det minsta läskigt.
Jag vet. Vi vill vara förberedda.
Så det jag ska göra är att ställa en uppsjö av frågor.
Vissa lär du inte gilla, men det är okej, för det är bara vi.
Okej.
Vi ska hjälpa dig med vad du ska säga.
De här lamporna och…
Har nån en Nurofen?
Poh, fixar du en Nurofen?
-Snälla, om det går bra. -Vi börjar med det vanliga.
Okej…
Min favoritfärg är blå. Jag är Våg med Stenbocken som ascendent.
-Okej, hur gammal är du? -Jag ska fylla 26.
Så du föddes…
Åttonde oktober, 1988.
Inte 1991? För Michael säger att det finns en konstig avvikelse.
Jag vet.
De tryckte fel en gång, och sen upprepas det.
Ja, så du växte upp i Brisbane?
-Det stämmer. -Vilken förort var det?
Jag vill inte svara på det.
Min mamma bor kvar där.
Jag vill fråga dig om din mamma, Natalie.
Tack. Tja, du vet, hon…
En ensamstående mamma med egna hälsoproblem.
Hon gjorde sitt bästa.
Handlade det om misshandel?
Du rymde ju hemifrån när du var 12 år.
Det har jag aldrig sagt.
Michael hittade det på Facebook.
-Får jag se? -Jösses, allt är i oordning.
Så, rymde du?
-Vad hände? -Är du okej?
Jag flyttade ut.
Det är annorlunda.
Men 12 år, herregud, Belle!
Då är man för ung för att ta hand om sig själv.
Vi har provsvaren.
Vi kan inte hitta någon medicinsk orsak till din bröstsmärta och andnöd.
Har du nån som skjutsar hem dig?
För att återgå till din mamma,
bara för att klargöra. Så, det var inte så att du rymde mitt i natten?
Nej, inte alls. Mamma var inne i en deprimerad period.
Jag behövde bara lite utrymme.
Var har du varit?
På sjukhuset. Läkarna tror att jag kanske behöver en hjärtoperation.
Mamma, jag är sjuk!
Du ser inte sjuk ut.
Vem bodde du med?
Du vet, först kollade jag med tjejkompisarna på skolan,
och sen blev det min chef på jobbet.
Och vad hette han, om nån frågar?
Nej, jag har redan berättat om ett trauma.
Hjärncancer. Ni behöver inte det här. Varför vill ni ha det ändå?
Det är hemskt när jag sagt att det inte är okej.
-Det är oviktigt och ointressant. -De kanske ändå frågar.
Det är bara en liten detalj från en annan del av mitt privatliv.
Jag slingrar mig hellre ur det i stil med…
"Tyvärr, det är irrelevant till min nuvarande situation."
Till alla såna frågor.
Vi skapar narrativet, inte de.
Ja, jag tror bara…
…inte att det funkar med tidningarna,
men vi fortsätter.
Jag vill inte vara sån, men det här är Panadol, inte Nurofen.
Julie?
Belle vill gå. Hon säger att hennes migrän blir värre.
Japp.
DU ÄR SÅ NÄRA ATT NÅ DITT MÅL!
VI ÄR NÄSTAN DÄR FIONA! MER SNART! XX BELLE
Vad behandlar du det här med?
Svartsalva.
Här, här
och här.
Sarkomet jag upptäckte i din underarm för fem år sedan
har spridit sig via lymfkörtlarna.
Den är här i din högra lunga och i revbenet,
korsbenet
och vänstra låret.
Okej, så vad gör vi nu?
Så det är
strålning, kemoterapi.
Du är chefen, ska vi…
Finns det experimentella studier, immunterapier…
Tyvärr kvalar Milla inte längre till de studierna.
Varför inte?
Kanske tidigare, men så är inte längre fallet. Tyvärr.
Vad betyder det? Är hon inte värdig en studie?
Hon är 28 år gammal.
Det är för långt gånget.
Jag ska hänvisa er till en bra palliativ vårdspecialist
och en samtalskontakt.
Du är inte där än, men…
…det kan kännas tryggare att vara förberedd.
Hur länge tills jag är där?
Under tre månader är min gissning.
Åt helvete med tre månader!
Min dotter söker hjälp, och ni ska hjälpa henne!
Ni läkare sitter här som om ni vore några jävla gudar.
-Var en gud och flytta ett jävla berg! -Pappa, han kan inte.
Vad är det här?
Straffar du henne för att hon inte lyssnade på dig från början?
Joe.
Det är läkarvetenskap. Den har inga personliga åsikter.
Din dotter har cancer som har spridit sig, och jag är ledsen,
men den dödar henne väldigt fort.
Förlåt mig.
Om du kan rädda henne, snälla!
-Snälla, rädda henne. Snälla! -Pappa…
Hördu.
-Gör nåt för fan! -Han kan inte.
Det är okej.
-Det är okej. -Förlåt mig.
Nu går vi.
Nu snabbspolar vi till Melbourne.
Okej, du har fått din stroke,
du har fått din cancerdiagnos, och på vilket sjukhus är du?
Peter MacCallum Cancer Centre.
Tror du att din onkolog skulle vilja
vara med i några artiklar eller prata med oss?
Jag tror inte det, för jag lämnade hans behandlingsplan.
Han gillade inte det.
De är så territoriella.
Det är okej. Vi kan…
Vi kan använda de skriftliga journalerna.
-Har du dem till hands? -Absolut.
Några är hos min mamma, så det kan ta tid att hitta dem.
Hon är lite av en hamstrare.
Det blir toppen, jag lovar.
Bra jobbat med förhandsförsäljningen. Många är ivriga här.
Tack, Jeremy. Vilken fin scarf.
Du är vacker. Väntar vi på Clive?
Nej, han är på fotboll.
Du vet, killar och fotboll. Det är lika bra.
Hans sociala fobi. Och min son älskar det.
-Ett ögonblick. -Okej, vi ses där uppe.
Hej.
Jag lovar att jag bad dem att ta bort mitt namn,
men jag kom inte undan kontraktet.
Du, hör på.
Oroa dig inte.
Jag är bara här för att se dig ljuga för ett rum med människor.
Och för kanapéerna, som är utsökta.
Hej! Hallå allihop.
Hej. Välkomna. Nu sätter vi igång.
Det är så roligt att se er alla här.
Jag saknar dig.
För er som inte vet det heter jag Julie Gibbs.
I'm the chef för Penguin's Lifestyle in Print Lantern.
Jag vill välkomna upp på scenen kvinnan som är på allas läppar.
Hon är mamma.
Hon har överlevt cancer.
Hon är entreprenör.
Och nu är hon författare!
Belle Gibson.
Tack. Tack så mycket.
Oj.
Det är ett privilegium.
Jag kan inte fatta att jag står här framför er alla.
Jag vill tacka… min mamma,
min partner, Clive
och min vackra son.
Självklart, mina bästisar.
Ni stöttar mig alltid.
Har du hjärncancer?
Det tar jag inte för givet.
Jag vill ta det här tillfället
att hedra
min vän och mentor,
Milla.
Tyvärr kunde hon inte komma ikväll
på grund av orsaker som ni nog förstår.
Men jag vet att det här har gett henne tröst, så…
Jag är inte ensam.
Och jag är inte trasig.
Jag får vara högljudd.
Jag får ta plats.
Jag är starkare än jag tror.
Så se upp världen, och hör mig ryta.
Jag brukade hålla tyst.
-Och hålla andan. -Och hålla andan.
-Rädd för att göra väsen av mig. -Rädd för att göra väsen av mig.
Jag lät mig bli pressad…
Jag lät mig bli pressad till bristningspunkten.
-Jag stod inte för nåt. -Jag stod inte för nåt.
-Så jag föll för allt. -Så jag föll för allt.
Ni tryckte ner mig, men jag reste mig Gör er redo, för nu har jag fått nog
Jag ser allt Jag ser det nu
Jag har tigerns blick, krigarens
Dansar genom elden För jag är en kämpe
Och ni ska få höra mig ryta
Högre Högre än ett lejon
För jag är en kämpe
Och ni ska få höra mig ryta
Oj!
Tack.
Du, Millie…
Vad vill du att jag gör?
Jag gör vad du vill.
Jag vill förgöra henne.
Okej.
Vänta, jag vet inte om jag menar det. Vänta.
-Arlo tog hem en kattunge. -Gjorde han?
Vad heter den?
Lila Fowler.
För hon är vacker och lite elak.
Hon har ett så fint ansikte.
-Du borde komma och träffa den. -Ja.
Gärna.
Belle, då?
Menar du att jag inte ska gå till media, eller…
Du vet vad du måste göra.
Jag vill inte tänka på det mer.
Hur känner du dig, Moo?
Trött.
Alla mediciner.
Galna drömmar.
Jag kommer och hälsar på dig snart.
Okej.
Jag försökte boka ett flyg flera gånger, men…
Jag vill inte se henne så.
Jag vet att det är själviskt och att jag troligen ångrar det sen, men…
Du är rädd.
Dra åt helvete, du är rädd.
Jag är skiträdd.
Kompis!
Jag kommer in!
-Är det från Lucy? -Ja.
När är hon tillbaka?
Jag vet inte.
Fråga Instagram.
Det ser trevligt ut.
Lammungar. Jag vill gärna ha ett lamm.
Hör på, kompis.
Jag råkade märka att du inte har skrivit en artikel på flera veckor.
Det börjar blir lite stelt där inne bland de vuxna.
-Jag ansökte igår. Två gånger. -En bra story. Jag borde ha förtydligat.
-Jag kanske tar lite ledigt. -Det är ingen dum idé.
Kan jag berätta om den extremt omtänksamma presenten jag har med åt dig?
Het sås till mina ägg?
Jag har med mig het sås till dina ägg, det är sant.
Men även… Vänta.
Jag tittade på de här, och…
-Grytor. -Grytor?
Grytor. Chanelle sa att Belle inte gav den frysta maten
till den stackars lilla killen med cancer. Eller hur?
Tror du att hon skulle ge pengar till välgörenhetsorganisationer?
Välgörenhetsbedrägeri.
Det kan man stämma för.
Det kan man stämma för som fan.
"Den här månaden går alla intäkter från The Whole Pantry
till Hunters livsviktiga behandling.
Hashtag hjärncancerpolare."
100% av intäkterna.
-Inga omkostnader den månaden, Belle. -Vad generöst. Vilken ängel.
-Vi nämner inte hennes hälsa. -Inte ett ord.
Det här känns bra. Krama mig.
Välgörenhetsbedrägeri.
Var är nycklarna?
-Jag tar med det här. -Ja. Ge mig en adress.
-Vad kan jag berätta om Belle? -Hur länge har du känt henne?
Vi träffades på ett sjukhus för ett år sen.
-Började du jobba med henne då? -Jag skulle inte kalla det det.
Hon erbjöd sig att samla in pengar till Hunter.
Hon har en onlineplattform.
-Vad generöst. -Ja, det är otroligt.
Jag förstår inte. Vad är vinkeln här?
Harris, ge tillbaka den!
Harris, sluta! Ge tillbaka den!
Ge tillbaka den!
Okej. Kom igen, duschdags.
Ta din tid.
-Han tar alltid mina saker. -Ta det lugnt. Kom.
Känner du till neurokirurgen dr Teddy Mac?
-Nej. -Han är på tv.
Han tar sig an fall som ingen annan gör, till ett pris.
60 000 dollar innan operationen, den andra hälften efter.
Det är mycket.
Det är omöjligt.
Jag jobbar inte. Jag vårdar på heltid. Sjukhusbesöken är…
Jag vet inte vad ni har fått höra om Belle,
men det är inte sant.
Att få ihop pengar till Hunter utan hennes hjälp hade varit…
Pengarna…
-Är de på ditt konto? -Nej, vi har inte bokat operationen än.
Men det är vad de ska användas till, så…
Nej.
Belle har inte betalat familjen ett dyft.
Jävlar.
Jag kontaktade nyss Konsumentverket.
The Whole Pantry är inte registrerat för insamlingar. Hon kan åtalas.
-Vi ses på kontoret. -Det börjar bli spännande.
BOKSIGNERING IDAG! THE WHOLE PANTRY
För första gången under min resa med cancer
mår jag riktigt dåligt.
Om det var ett alternativ
skulle jag återgå till konventionell behandling.
Men det är det inte.
När jag diagnostiserades cancer trodde jag att det var mitt fel.
Det var det inte.
Jag trodde att det var upp till mig att bota mig själv. Det var det inte.
Jag trodde att jag kunde blir frisk via kosten och mina instinkter.
Men jag hade fel.
Och jag är ledsen för att jag inte var ärlig.
Jag var inte ärlig mot mig själv.
-Du fixar det! -Du dödade din mamma.
-Hur många dog på grund av dig? -Var stark.
Kontakta mig snarast. Du har släppt in negativ energi.
-Jag älskar dig. -Kämpa.
Jag har en helare i Indonesien…
Hallå?
Jag är här.
Åh, jäklar.
Ni är i badkaret.
Ska jag hoppa i?
Du kan försöka.
Arlo och Joe.
En riktig kärlekshistoria.
Minns du i årskurs ett
när jag kissade på mig.
Och det kom över hela din läxbok.
Alla skrattade åt mig.
Och du skällde ut dem.
Du var helt orädd.
När du var fem år.
Det är du fortfarande.
Jag är så jävla rädd.
Raring!
Du.
-Hur lång har du läst? -Till hundörat.
"Jessica Wakefield hade kommit på en briljant idé.
Så länge Jessica kunde minnas
hade Elizabeth varit den som gav de bästa presenterna.
Det var inte så att Jessica inte hade bra idéer.
Men Elizabeth var så svår att mäta sig med.
Liz var perfekt på allt, tänkte Jessica och suckade.
Och hon var organiserad…"
Fröken Gibson, här är en lista med 21 frågor.
Vi behöver ditt svar klockan 14:00 imorgon.
Ett: Du säger en stor del av företagets intäkter doneras till välgörenhet.
Vilka välgörenhetsorganisationer har fått stöd från The Whole Pantry?
Två: Kan du visa skattekvitton?
Tre: Varför har du inte gett donationerna som du lovade att ge
till Asylum Seeker Resource Centre, Birthing Kit Foundation, One Girl,
the 2H Project…
-Cross Family. -Cross Family,
stiftelsen Bummi Sehat,
familjen Schwartz.
Fyra: Om pengarna aldrig nådde dessa organisationer,
hur användes de då?
Fem: Kan du förtydliga
på vilken mottagning du fick diagnosen cancer?
Sex: Vilket stadium var det vid diagnosen?
Sju: Vad var den exakta prognosen?
Åtta: Har du fått kemoterapi och strålbehandling?
Nio: På vilken mottagning?
Tio: Hur är din cancer i dagsläget?
Elva: Hur gammal är du?
Tolv: Kan du bekräfta ditt fullständiga förnamn…
Tretton: Vilket var det senaste sjukhuset du besökte?
Sexton: Ge namnen på läkarna…
Vilka behandlingar…
-Arton. -…genomgår du?
Om du har gjort donationer till andra…
Kan du ge oss en kopia av dina journaler?
Om inte, kan du ge oss tillstånd att kontakta din nuvarande läkare
för att bekräfta ditt hälsotillstånd?
Vi ser fram emot att höra från dig.
Pang.
Fan!
Undertexter: Daniel Rehnfeldt