Välkomna till Pierre Mauroy-stadion i Lille
där Grekland och Kanada möts i grupp A i basketens gruppspel.
Det är länge sen nåt av länderna senast deltog i basketturneringen i OS.
Det är 16 år sen för Grekland, 24 år sen för Kanada.
Alla kompisar spelade ishockey när jag växte upp.
Han sätter den!
Ett perfekt avslut!
Här är det istid som gäller.
Till och med på basketplanen spelade man landhockey.
Kanada har väckt arenan till liv.
Varje gång man slog på tv:n för att kolla sporten, handlade det om hockey.
Crosby… Det är avgjort!
Bara så där!
Och sen var det hockeyrepriser…
Där satt den!
Kanada tar guld!
Även om det var basketmatch, så då blev jag lack.
Kanada har sin nationalsport i ishockeyn.
Men de får fram bra spelare.
De har ett helt gäng.
Det finns många fördomar om kanadensare, som att vi skulle vara väldigt artiga,
att vi är trevliga, men när det gäller är vi verkligen tävlingsmänniskor.
Då vill vi visa vad vi går för, vad kanadensisk basket är.
Jag vill inte möta några medelmåttiga lag och medelmåttiga spelare.
Jag vill möta de bästa så att vi får visa vad kanadensisk basket går för.
LILLE, FRANKRIKE
DAGEN FÖRE KANADA-GREKLAND
Ni börjar med försvaret.
Papanikolau i bortre högra hörnan,
Giannis tar den första staggern, Papagiannis den andra.
Shai markerar Walkup i vänstra hörnan.
Han kan försöka komma loss, så var med, Dwight,
men pressen har vi här.
Nu kör vi.
Var närgången.
Dream Team mötte bara nio andra NBA-spelare, sammanlagt.
Kanada ensamt har fler än nio i sitt lag.
Shai Gilgeous-Alexander, som nästan blev MVP, är kanadensare.
Lu Dort, NBA:s kanske bästa ytterförsvarare, är kanadensare.
Andra gruppen, kör.
Jamal rör om på planen. Han är ostoppbar.
Murray bryter, och sätter den!
Därför är han NBA-mästare.
Fördomen är att kanadensare är snälla, men Dillon Brooks har temperament.
Han går ut hårt i varje situation. Han är ett monster i försvarsspelet.
Han är ett hot. Han går in för att provocera.
De brukar utgå från baslinjen.
Trey, du slinker igenom här, så bryter vi anfallet där.
Okej, Jamal har bollen.
Vi är trygga med vilka vi har och vad vi har åstadkommit.
I fjol mötte vi världens tre högst rankade lag och vann.
Bra jobbat.
Snyggt.
Jag älskar att representera mitt land. Det finns stor glädje och stolthet i det.
Det handlar inte om pengar, bara om att visa att vårt land är bäst.
- Kom igen nu! - Nu kör vi!
Att ha farsan som sportchef i landslaget…
Det är lite skumt, men samtidigt kul.
Jag är här för att göra mitt jobb, för att spela för mitt land,
så jag håller det professionellt,
men sen utanför planen, utanför gymmet, är det ju fortfarande pappa.
Jag stöttar honom, så klart.
Men jag pratar nog mindre med honom nu när han spelar i laget.
Okej, kom igen!
Idag handlar det om mental träning.
Det är så vi ska se till att vinna.
Målet är att vinna den första matchen. Vi tar en match i taget.
Kom igen.
- "Kanada" på tre. Ett, två, tre… - Kanada!
Jag är född 1991 Raptors grundades 1995.
Han vill igenom och går rakt mot korgen!
Vince Carter dunkar, ingen kunde stoppa honom!
Sen Raptors grundades har basketen bara blivit större och större.
Det här är en chans att sätta Raptors på kartan
och få erkännande i den här ligan.
Kanada har alltid haft en stark basketkultur,
men det har varit ganska nischat.
Nu levererar vi spelare på historisk nivå, på världsnivå.
Vi har näst flest NBA-spelare i världen,
vilket kändes avlägset 2000 och 1999 när vi kvalade.
Nash tar sig fram… Där sitter den!
Senast vi kvalade in till OS var 1999.
Vi spelade i OS i Sydney 2000.
Nummer 9, Rowan Barrett.
Jag har vuxit upp med pappas OS-tröja inramad på väggen,
sett den varje dag, ställt frågor om den…
Det märktes hur stort det var för honom att ha spelat i OS.
Han sätter den och får en straff med sig.
Jag och Steve Nash var lagkaptener.
Det gick bra.
Vi vann vår grupp i gruppspelet.
Det var en fantastisk resa att få visa att vi hade den här kapaciteten.
Snarare än press kände jag ett ansvar gentemot laget och landet.
Det vägde tungt.
Jag spelade i NBA och blev lagets ansikte utåt.
Och det var jag gärna, men samtidigt innebar det en press
som annars inte gjorde sig påmind.
Steve har fått kanadensiska basketspelare att våga drömma.
Att spela på absolut toppnivå, att bli MVP i NBA flera gånger om,
det är nåt som vi som kanadensare inte är vana vid.
Jag har alltid försökt hålla strikt arbetsmoral
med sikte mot nästa steg, nästa dag, nästa träning och nästa match.
Tack vare det kunde jag nå en nivå som jag hoppas kan inspirera nästa generation.
Steves inflytande på RJ har varit enormt viktigt.
Jag träffade RJ när han var en liten parvel.
Jag har varit "farbror Steve" för honom och följt honom sen dess.
Steve Nash är min gudfar.
Att känna nån som faktiskt spelade i NBA har gjort att målet känts uppnåeligt.
De har vunnit bronsmatchen mot USA.
En stor stund för kanadensisk basket.
Det är häftigt att se honom växa upp till den här unge mannen,
den här basketspelaren,
som är så stolt över att få representera sitt land.
Jag har vuxit upp med vetskapen om vad OS har betytt för pappa
och har sagt att en vacker dag ska min tröja sitta på väggen bredvid hans.
Vi får flytta på hans så att min får plats.
Det här är stort.
Vi vet att vi har en trupp som kan ta oss till pallen.
Det är stort. Det är mäktigt.
Första dagen i gruppspelet här i Lille.
Kanada möter Grekland och det kryllar av NBA-spelare.
Jag vill se hur Kanada spelar nu när de är ett av favoritlagen.
Håll Giannis borta från returerna. Han hittar alltid luckor.
Den här spelvarianten har två syften, att få Giannis i man-mot-man…
Det här utrymmet ska de inte få. Vi ska sätta press och göra mål.
Vi ska sätta extrem press med bollen, vilket också hjälper vårt försvar.
Det står "känslor" häruppe.
Det är klart att en grym match ska väcka känslor,
men de får inte få oss att tappa behärskningen.
Om vi har kontroll, stöttar varandra och litar på varandra blir det en grym match.
Kom ihåg att den första matchen är viktigast att vinna.
Kom hit.
Kämpa tillsammans, för varandra. "Kanada", ett, två, tre…
- Kanada! - Nu kör vi.
Ge järnet.
Känns det bra?
På dem nu.
Tolv basketlandslag deltar i OS.
Den första delen av turneringen är gruppspelet.
Det spelas i tre grupper om fyra lag.
De två bästa lagen i varje grupp
går vidare till slutspelet, plus de två bästa treorna.
Det är alltså åtta lag som går vidare till slutspel.
OS kan vara riktigt tufft.
Många länder lyckas aldrig kvala eller gör det bara nån enstaka gång.
Det har krävts mycket arbete och tid
för att komma till en nivå där vi faktiskt förväntar oss ett OS.
Vi är mycket medvetna om att det här är vårt första OS på ett kvarts sekel.
Och senast vi stod på pallen var 1936.
- "Kanada" på tre. Ett, två, tre… - Kanada!
Vi har inte kommit till OS för att se kulstötning, höjdhopp eller fotboll.
Vi är här med fullt fokus på att skriva historia
och överträffa det som gjordes 1936 och 2000.
Vi är här för att synas.
Papagiannis och Dwight Powell tar uppkastet, och vi är igång.
Giannis söker bollen. Snygg passning!
Publiken börjar bli varm.
Shai Gilgeous-Alexander dribblar, sätter den och får med sig en foul!
Vi har en särskild sammanhållning som bottnar i att vi vuxit upp ihop.
Brooks och Antetokounmpo.
Det är sex, sju, åtta killar i laget som jag har spelat mot som barn.
RJ Barrett!
Ur vägen!
Han flyger fram.
Vi spelar snabbt och hårt, försöker vara det anfallande laget.
Matchen hittills har präglats av stor press på det grekiska försvaret.
Vi vill göra motståndarna osäkra.
Murray, sidsteg…och hoppkast!
Hans sidsteg är omöjligt.
Fem killar som är samspelta, som passar och avslutar i rätt ögonblick…
Ingen fattar varifrån bollen kommer.
Dort från trepoängslinjen, utan att blinka.
Han lobbar över två spelare och sätter den.
Varje gång vi går ut på planen känner vi att vi är bäst i världen på allt.
Målgörande, försvar, passningsspel… Vi är här för att visa det.
Brooks är överallt på honom.
Vårt budskap till alla nu är att vi är bäst…
…i världen.
Efter att ha haft stor ledning klarar sig Kanada ända in i mål med 86-79.
Kanada leder nu gruppspelet med en seger här i Lille.
PARIS, FRANKRIKE
Det jobbiga med OS är att det är så mycket som händer samtidigt.
Det här är inget man kan ta för givet. Vi passar på att njuta.
Jag ville se breakdansen, men damernas är dagen före guldmatchen
och herrarnas på matchdagen.
- Ska du kolla på nåt? - Glöm det.
- Ville inte du se simningen? - Om det är frisim och jag är ledig.
Jag är snabb som fan i vattnet,
men 50 meter orkar jag inte. På 25 skulle jag vinna över nån.
Paris är som New York utan AC och utan is.
Vi ska kolla på fäktningen. Det har jag aldrig sett live.
Det blir häftigt.
Gillar du bordtennis?
Visst, men han snackar skit om det, så jag ska ta med honom på det.
Det där måste jag se.
Han är från Frankrike.
Han heter Lebrun. Félix Lebrun.
Lily garvade när du sa att du skulle vinna.
Hon bara garvade.
Bra, Lily!
Du, Ant…
- De säger att de skulle vinna med 21-0. - I pingis?
Det här blir grymt.
De säger att de skulle vinna mot mig i pingis med 21-0.
USAS BORDTENNISLAG
Det tror inte jag.
Det tror jag inte.
Det där köper jag inte.
11-0? En poäng skulle jag ta.
En poäng skulle jag ta.
JAG VILL SE DEM UTKLASSA HONOM
HAN TROR ATT HAN ÄR BÄST PÅ ALLT. HAN KAN HA RÄTT.
VI ÄLSKAR DIG, ANTMAN, MEN DU LÄR FÅ SPÖ
Hur kan man ha sån koll?
Lily!
Han går rakt på.
Rakt på.
Rakt på, bara.
Det känns som…
…när man gör mål i NBA.
Såna här stora stunder när publiken rycks med.
Jag gillar fäktning.
Jag är fäktningsfan nu.
Perfekt, tack.
SPORTANLÄGGNINGEN CREPS WATTIGNIES, FRANKRIKE
FRANKRIKE
Félix är iskall.
- Är han 13 i världsrankingen? - Han är helt iskall.
- Han är LeBrown James. - LeBrun.
- LeeBron. - LeeBroin.
LeBrains.
- 17? - Kolla!
Ja!
Så där ska det se ut!
Jag sa ju att ni inte kan nåt om sport.
Det där var enkelt för honom.
Det som gäller nu är att hålla fast vid våra förberedelserutiner.
Vårda kropp och själ, såna saker.
På internationell nivå blir det inte mycket tid över.
Varje dag är viktig.
Kan jag få is, tack?
Vi lagar bästa möjliga mat till dem.
Jag har kryddat fisken.
Inför matchdagen meddelar alla spelare vad de vill äta.
Vi lagar 12 olika rätter varje matchdag till lunch.
Det vi serverar är vad de får med sig i kroppen,
så det gäller att vi är noggranna.
Kött och fisk av högsta kvalitet och grönsaker från en liten gård i närheten.
Vi använder bara de bästa råvarorna.
Vi måste också vara vaksamma på kosthållningen
för spelare som Victor, Evan, Rudy och Bilal.
Vissa av dem är mycket noga med vad de äter
och får hjälp av näringsfysiologer, vilket vi måste anpassa oss till.
Några av spelarna äter inte ägg eftersom de får inflammation av det,
så det behöver vi ha i beaktning. Vi gör proteinpannkakor.
Tre pannkakor motsvarar en proteinshake.
Har du sovit middag?
Rudy?
Har du sovit?
- Nej, jag låg i… - Trycktanken?
- Märker du nån skillnad av det? - Ja, det är grymt.
Jag ska nog pröva ikväll.
En sommar när jag var skadad gjorde jag det mycket och återhämtade mig bra.
- Varje dag? - Tre, fyra gånger i veckan.
- Hur länge? - Nån timme.
Men det var precis när Stranger Things hade kommit, så jag…
- Vad för nåt? - Stranger Things.
Så då passade jag på att kolla.
- Ska du gå och träna? - Ja.
Okej, nu kör vi.
Kom igen.
Det är en viktig tid, helt rätt tid för fransk basket.
Det har tagit tid att få upp landslaget till en nivå
där folk ser oss som en möjlig vinnare i alla sammanhang.
Vi är avundsjuka på generationen som får uppleva OS på hemmaplan.
Vi önskar att vi hade kunnat vara med fortfarande.
Boris Diaw.
Vilket vackert avslut.
Jag var landslagskapten från 2006 till 2018.
I 12 år, alltså.
Det är roligt, för folk utgår från att Tony Parker var lagkapten.
IDROTTSINSTITUTET INSEP
Jag lärde känna Tony på Insep.
Insep är en statlig institution.
Där försöker man samla de mest lovande idrottarna
som man tror kommer att ingå i landslaget.
Tony hade en annan inställning än de andra.
Han sa: "Jag ska spela i NBA."
"Jag ska sätta poängrekord", och det ena med det andra…
Medan vi andra sa: "Det vore förstås fint om det blev så."
Det var mer min inställning. "Vi får se hur det går."
Fransmännen hade mer inställningen att huvudsaken var att delta.
Jag hatade det uttrycket.
"Huvudsaken är att delta"? Nej, huvudsaken är att vinna.
Fantastiskt!
U18-VM I KROATIEN 2000
Jag ville sätta fransk basket på kartan.
Frankrike är europeiska mästare och vi gläds med laget.
Som nummer 28 i 2001 års draft
väljer San Antonio Spurs
Tony Parker från Racing Club Paris.
När jag blev draftad var fransk basket inget man talade om.
"Varför draftar de en spelfördelare från Frankrike?"
De trodde att vi är veka, aldrig duschar, stinker och så vidare.
Men Pop vågade satsa på mig.
Hur kom det sig att Pop vågade göra det?
För att han är galen.
Han tycker att jag är galen av flera anledningar.
Fyra matcher in i säsongen gav jag bollen till honom och sa:
"Nu är det du som leder spelet.
Antingen klarar du det väldigt bra, eller inte alls.
Men jag tänker inte vänta i två år på att få veta det, så nu får du visa mig."
San Antonio Spurs är bäst i världen.
När Tony tog den titeln och den betydelse han hade för San Antonios seger…
Han blev en enorm stjärna.
Det var många som satte sitt hopp till mig.
Jag blev ambassadören som skulle representera Frankrike i USA.
Jag tog det på stort allvar.
Han var störst inom fransk basket när jag växte upp.
Han var en riktig förebild.
Fransk basket skulle inte vara det den är idag utan honom.
Som första val väljer San Antonio Spurs Victor Wembanyama.
När Wemby blev draftad av Spurs
la han ut en bild på sig själv i min tröja.
När han var barn var han Tony Parker- och Spursfan.
Det var otroligt.
Tänk hur det kan bli.
Det var som om ödet ville att han skulle till San Antonio.
Vi hade träning med landslaget här i Paris.
Efter oss var det ett ungdomslag som tränade.
Det var Wembys lag.
Det var 2018. Han var då 14 år.
Jag såg en lång och spinkig grabb komma in.
Jag satte mig och tittade på deras träning.
Efteråt ringde jag till Tony Parker.
"Du är bäst genom tiderna i fransk basket,
men passa på och njut, för om tio år är du petad från tronen."
Han får bära facklan vidare.
Jag bar den i nästan 20 år. Nu är det hans tur.
Att ha blickarna mot sig är ett privilegium, ingen börda.
Uppmärksamheten är bara… Den finns i luften.
Gå till anfall mot brasilianarna. Vänta inte på dem.
Om jag inte läser på sociala medier hela dagarna, är det ingen börda.
Stämningen är på topp inför värdnationens
och Wembys premiärmatch.
Victor Wembanyama, årets nykomling i NBA.
Det är ett öronbedövande jubel inne på arenan.
27 000 åskådare är taggade till max.
Den här turneringen varar bara i två veckor,
så det gäller att gå ut hårt.
Vi ska gå ut som för ett 100-meterslopp,
minnas vilka vi är och vad vi vill.
Vi ska åstadkomma nåt stort och vi börjar nu. Nu kör vi!
Blått, vitt, rött!
Jag har nog inte fattat hur stort det här är.
Det kommer nog att landa först under första matchen.
Det är svårt att greppa.
Frankrike på hemmaplan mot Brasilien.
Brasilien är ett lag som man alltid ska se upp för.
De har bra spelare och kommer att bli svåra att slå.
Wembanyama har höga förväntningar på sig.
En oerhörd talang.
Victor sticker ut för att han lyckas med saker som ingen gjort förut.
Frankrike inleder OS-resan och erövrar den första bollen.
Med den kombination av styrka, snabbhet,
längd och smidighet som han har.
Han har gjort några försök, men får inte till det…
Han får en foul med sig och den sitter! Precis vad Frankrike behövde.
Publiken står upp.
Ingen ska vara så lång, ingen ska vara så bra, han är bådadera.
Han snurrar runt och den här gången sitter den.
Vilken stämning det är.
Wembanyama har kommit in i spelet.
Han har tagit åtta poäng för Frankrike, flest i matchen.
Wemby.
Otroligt!
Jag har aldrig fått vara normal just för att jag är så lång.
Vad håller Victor Wembanyama på med?
Med vänster hand!
De senaste fem, sex åren
har jag slutat försöka passa in.
Här kommer Wemby, målgöraren.
Som han dominerar!
Han krossar dem!
Man får alltid samma fråga.
"Hur känns det att göra så där?" "Blir du förvånad när det går så där?"
Nej, för det är inget som bara händer.
Jag har kämpat i 15 år för att nå hit.
Ingen kan stoppa Victor Wembanyama!
Jag vill ändra riktningen i matchen
så att jag kan styra spelet även när jag försvarar.
Blockera bollar…
…som vi inte borde kunna blockera, och så.
Då styr jag spelet.
Det franska laget får en bra start på OS.
Vi hoppas att det slutar med guld.
"Han är landslagets framtid", var reaktionen. Men han är mer än så.
Han är basketens framtid.
Du är grym.
En…
En match avklarad.
Min erfarenhet är att de första svåra segrarna
är det som leder till förbättring.
Om vi fortsätter så här, fortsätter vi bli bättre.
Och det kommer att krävas. På tisdag möter vi Japan.
Det är en helt annan motståndare än Brasilien.
Nu gäller det att vi är mentalt rustade.
Vila upp er nu, så är vi på banan igen på måndag.
- Blått, vitt, rött! - Frankrike!
SERBIEN
Nej, så här.
Så här, mot dig.
Tack.
- Ingen bild med mig, eller? - Jo, så klart!
Fem dollar.
Jo, men det är klart vi ska.
Jag tror att alla idrottare
drömmer om att delta i OS och kanske vinna.
Och guldet är ju det mest eftertraktade, den största äran man kan uppnå.
Sätter du en trippel 20?
Ja, och sen 7. Trippel 20…
- Men du har bara två pilar. - Nej, den tredje är där nånstans.
Trippel 20 och sen 7.
Javisst…
Och den här där borta.
Otroligt.
Jag kan inte bara basket.
Trevligt att göra affärer med dig.
Vi möter USA i första matchen.
Det är det här man har kämpat för under hela sitt liv,
att få möta så bra basketspelare.
Kan det här bli en OS-gren?
Vad tror du?
I framtiden?
Nu är det slut.
- Jag vann. - Lägg av!
Jag vann.
Vi slog inte rekordet, men jag vann.
6,8 mot 6,5.
Årets USA-lag är ett av de bästa nånsin.
Det blir en utmaning, men vi blir inte avskräckta.
Vi är förberedda. Nu är det bara att ha kul och spela.
Vi spelar vår första match imorgon.
Ja, det stämmer, och den första matchen är alltid den viktigaste.
Vi ska möta USA.
Jag får hela tiden frågan, i synnerhet från er,
om vi kommer att kunna slå amerikanerna,
men vi ska faktiskt spela fler matcher än så.
Men till att börja med har vi morgondagens match.
Tack för det.
Jag liknar det vid ett sprintlopp.
Man kan inte ta tid på sig för att hitta rätt, som i NBA.
Här gäller det från första stund.
Det här är riktigt bra spelare.
De står inte bara ut med pressen, utan välkomnar den också.
De är som bäst när de känner sig hotade.
Laget har tre Hall of Fame-spelare. Det är svårt att inte tro på ett sånt lag.
Jag växte upp med Kevin Durant på tv. Han vill verkligen spela.
"Jag älskar basket." Så enkelt är det.
Jag tycker att Kevin är den bästa spelaren i OS-historien.
Det har varit så roligt att få vara hans tränare igen. Han är lätt att träna.
Han älskar basket och att vara en del av ett lag.
God morgon och välkomna ombord…
Hans engagemang i det här går inte att överträffa.
Livet har inte varit lätt för oss.
Han har inte haft det lätt på den här resan.
Vi är en afroamerikansk familj
med en ensamstående mamma utan utbildning
som fick barn som tonåring.
Vi hade oddsen emot oss.
Vi kunde ha blivit en del av statistiken,
men jag var fast besluten att det inte skulle bli så för mina söner.
Sånt blir man härdad av.
Jag började spela av olika skäl.
För gemenskapen med kompisarna
och för att se vad människor går för.
På basketplanen visar man vem man verkligen är.
Kevin ville bli professionell basketspelare.
Jag visste inte hur det skulle gå, så jag krävde hela tiden mer av honom,
till och med än vad tränaren gjorde som ju hade koll på träning.
När han skulle köra backträning kanske tränaren tyckte 50 gånger.
"Femtio?" sa jag.
"Jag tänker sitta här i bilen och läsa medan du tar backen 150-200 gånger."
Och han blev så sur.
Men jag gjorde det jag trodde behövdes för att han skulle bli förberedd.
Det var det jag ville uppnå.
I perioder har det inte känts kul att spela.
Då har jag försökt ta fasta på när det har varit roligt.
När jag var grabb och vi inte brydde oss om vi vann eller förlorade.
Vi ville bara spela basket.
USA! USA!
Serbien! Serbien!
USA ger sig ut på en resa med sikte på ett femte guld på raken
och det kryllar av MVP på planen, bland annat OS-debuterande Steph Curry.
Nikola Jokić leder ett hungrigt Serbien
med mål att utmana amerikanerna här i Frankrike.
Var är Kevin Durant?
Dunka! Dunka!
Jag gillar att omge mig med de bästa.
Killar som är på samma nivå, som vet hur det är häruppe,
som har samma mål i livet som jag själv.
Det är inte ofta man får vara bland såna, och i synnerhet inte 12 stycken.
När man har upplevt den nivån strävar man alltid efter det.
Det band man får till de här killarna går inte ens att beskriva.
Det är som en energi, liksom.
Det är det jag älskar så mycket.
USA börjar med bollen. Vi är igång.
Med 12 toppspelare och mästare från NBA
förtjänar ju hela gänget att vara i startfemman.
Men i en turnering på två veckor… Då är det bara vinna som gäller.
LeBron James flyger högt!
Och då måste alla gilla läget, vilket de gör.
Kevin Durant är regerande poängmästare i OS.
Kevin tog igen sig från en skadad vad och hade inte spelat på en månad.
Kevin Durant som har stått över uppvisningsmatcher ett tag
väntar på att bytas in.
Man måste lyssna på tränaren och respektera hans beslut.
Jokić bjuder redan på magi.
Jag kunde starta om han ville, men var lugn med att börja på bänken.
Avramović flyger högt och sätter den, och Dobrić är beredd på returen.
Serbien inleder matchen med slag efter slag.
Jag satt där och försökte att inte tänka för mycket
för att vara mentalt förberedd.
Adebayo når inte fram. Serbien kontrar.
Dobrić når ända fram.
Serberna är glödheta.
Nu ska Kevin in. Kevin!
Book.
Här kommer han, Kevin Durant.
I vartenda OS där han har varit med har han fruktats av motståndarna.
- Passning till Durant… - Så där ja.
Direkt från bänken till poängtavlan.
Bra.
Om man inte spelar bra
står en superstjärna och väntar på att ta över.
Så det är en viss paranoia som driver en att spela perfekt.
Jag tränar för att alltid kunna vara på den nivån.
Det är inget jag behöver ladda inför. Det finns alltid där.
Jag försöker spela så enkelt som möjligt.
Om jag har läge försöker jag göra mål.
Kevin Durant sätter den igen.
Annars passar jag.
Har jag två spelare på mig gör jag mig fri.
De gör en alley-oop-manöver! Edwards sätter den.
Vi ska nog ta det lite försiktigt med Kevin.
- Han har ju varit skadad. - Ja, men han spelar grymt!
Jag visste att han hade nåt att ge,
men det där hade nog ingen anat.
Vad heter han? Vad heter han?
- Ni vet vem det är. - Ni vet vem det är.
Det är en så skön känsla när man ser bollen glida ner i korgen.
Durant över Jokić. Så där ja!
Kevin Durant är livsfarlig!
Ska vi ta av honom?
Vissa är basketspelare. Vissa är lagspelare.
Han älskar basket.
KD behöver bara en boll och en ring för att göra sin grej.
En basketspelare i sin renaste form.
Kevin Durant sätter den!
Har vi nånsin sett nåt liknande?
Efter att ha spelat en enda gång på en månad går han ut och bara är…
…Kevin Durant.
De har dubbelt läge här, vilket Durant utnyttjar.
Tre poäng!
Kevin Durant håvar in poäng.
Jävlar, vad bra han är. Så jävla bra.
USA tar hem det här.
De vinner över Serbien med 110-84.
Man går ju inte runt med guldmedaljerna runt halsen.
Men minnena, upplevelserna, vägen dit…
Flygresorna, bussresorna, träningarna…
Allt det har jag med mig varje dag,
men medaljer är ju inget jag går runt med.
Han måste vara den bästa poänggöraren i baskethistorien.
Jag får med mig en massa erfarenhet och kunskap härifrån
som kan vara till hjälp för andra.
Ingen borde kunna vara så här bra, men vi har sett det nu ett tag.
Jösses, jösses!
På läktarna finns 27 000 människor
från olika livsförhållanden och från olika länder…
…som samlas här kring basketen, och det känns helt fantastiskt.
Så i den mån jag kan samla oss, försöker jag göra det.
- Det märks att det betyder mycket för dig. - Ja, verkligen.
Verkligen, för…
Där jag kommer från pratar inte ens folk med varandra.
Och det finns så mycket hat i världen.
När folk kan samlas och ha roligt tillsammans kring bollsporten…
Det är härligt att se. Jag blir tårögd.
- Förlåt. - Det är lugnt.
Det är otroligt att se, för…
Det är otroligt att folk reser så långt för att se sina favoritspelare i OS.
De lägger pengar på det, tar med familjen…
Det är grymt.
Den här sporten räddade mitt liv.
Den räddade mig och min familj ur skiten, och det är jag så tacksam för.
Verkligen.
Undertexter: Karl Hårding