Fanii se ridică în semn de apreciere pentru ce au văzut.
A fost o demonstrație de forță a Statelor Unite.
A câștigat cu 110-84, în fața Serbiei.
Când îi ai pe Adebayo în colț și pe Durant la 45 de grade,
nu te apăra la Adebayo dacă Durant e acolo.
Uneori schimbă direcția, alteori face paravan.
Durant e cel mai bun de pe teren, nu ratează de la trei puncte
și face ce vrea cu voi.
La cine vă apărați?
Ia spuneți!
Vă apărați la el!
Nu la altcineva!
Nu vă gândiți la altcineva, în afară de el!
Eu am greșit.
Trebuia să pun pe altcineva să se apere la el.
Dacă noi nu ne dăm seama ce face și nu luăm măsuri…
Doar el aruncă la coș. Nu mai aruncă altcineva.
Primește mingea ca și când ar fi invizibil ca o fantomă.
TERENUL DE AUR
SHAI GILGEOUS-ALEXANDER FUNDAȘ, CANADA
Asta e ocazia pe care așteptăm patru ani să o savurăm.
E seara pe care unul dintre cei opt și-o va aminti…
FINALA 100 M MASCULIN
…pe veci.
Patru. Unu, doi, trei, patru.
Mulțumesc!
Suntem la finala de 100 m masculin, să-l vedem pe cel mai rapid om din lume.
Atmosfera de pe Stade de France e absolut incredibilă.
Mama mea a participat la JO din 1992, din Barcelona.
Gilgeous din Antigua și Barbuda, cu un record personal de 53,8,
în proba de 400 m feminin.
Când era mic, mama nu prea vorbea despre Jocurile Olimpice.
Vorbea despre cât a muncit să ajungă acolo și despre cât o să muncesc eu.
Sunt ca niște uriași printre oameni.
Cine se va ridica și va câștiga medalia de aur,
când întreaga lume e cu ochii pe ei?
E o nebunie curată! Muncesc patru ani pentru zece secunde.
Cursa mamei dura mai mult.
Și te străduiești din răsputeri să scoți cele mai bune zece secunde.
Apreciez ceea ce fac ei,
fiindcă eu am atâtea ocazii să-mi intru în mână sau să câștig finala.
Ei își joacă soarta în câteva secunde, așa că apreciez ceea ce fac.
Începe finala olimpică a probei de 100 m masculin!
Sunt în blocstarturi?
Întreaga lume se pregătește să-și țină respirația.
E al naibii de liniște!
Tensiunea din stadion e incredibilă.
Am emoții doar privind.
O atmosferă extraordinară pentru niște bărbați extraordinari.
Sunt la egalitate. Kishane încearcă să se detașeze.
Ce final strâns!
Thompson a câștigat?
Kishane Thompson crede că a câștigat la mustață.
Nu știe nimeni!
- Ce naiba? - Nimeni nu știe cine a câștigat!
9,79 pentru amândoi!
Câștigă Lyles, cu câteva miimi de secundă.
A câștigat cu cinci miimi de secundă! Ce nebunie!
Ca să realizezi ceva măreț…
E măreț pentru un motiv și pentru că majoritatea nu ajung acolo.
Ca să ajungi acolo, trebuie să faci ceva ce majoritatea oamenilor nu pot face.
De-asta puțini excelează.
Dacă vorbești despre tinerele vedete ale baschetului,
Shai Gilgeous-Alexander trebuie să fie pe listă,
chiar în primii cinci.
Shai înscrie și câștigă meciul în ultima secundă!
Are un stil de joc exploziv și își creează oportunități să înscrie.
Încă o fază spectaculoasă reușită de SGA.
Când ai succes, devii dependent de asta.
Îmi place să progresez încontinuu.
Shai înscrie și ai lui preiau conducerea!
Pentru mine, baschetul a fost mereu o evadare din cotidian.
Înscrie!
Shai Gilgeous-Alexander!
Scopul meu în baschet e să-mi valorific potențialul,
să dau tot ce pot pentru acest sport și să văd unde pot ajunge.
Canada, neînvinsă în două meciuri, joacă cu Spania.
E un meci care poate stabili cine merge mai departe.
Spania!
Toți vrem să ne îndeplinim obiectivele și pentru asta muncim din greu.
Și cred că efortul pe care-l depunem ne va ajuta să reușim.
Dacă merităm, o să obținem ce vrem.
Nu mă gândesc la genul ăsta de presiune.
E un examen important pentru noi și de-asta trebuie să fim concentrați.
ANTRENOR PRINCIPAL, CANADA
Nu mă deranjează dacă unul dintre voi vrea să-și asume rolul de lider.
Dacă vom avea mai mulți lideri, gândiți-vă la echipă.
Nu cedați!
- Strigați „Canada”! - Canada!
Știu că se vorbește mult despre meciul ăsta.
Cum e să joci contra țării natale?
Acum mă gândesc doar la Canada
și mă concentrez pe echipa noastră și pe ce avem de făcut.
- Mult noroc! - Mulțumesc!
Orașul meu natal e Badalona, în apropiere de Barcelona.
Toți joacă baschet acolo.
Practic, m-am născut cu baschetul în sânge.
Am jucat și eu, dar nu eram prea bun.
Așa că am ajuns să antrenez la cel mai înalt nivel.
Am lucrat la echipa Spaniei, unde am avut ocazia să învăț multe.
De la antrenor, de la federație și de la alții.
Dar, cu tot respectul, vreau să înving Spania.
Orice ar fi, eu mereu o să-mi sprijin echipa.
Acum sunt la echipa națională și mă simt mai canadian ca oricine.
- Strigați „Canada!” - Canada!
Echipa canadiană e foarte talentată.
Să vedem dacă vor câștiga și azi, pentru a treia victorie la rând.
Sus!
Willy Hernangómez pătrunde și înscrie un coș important pentru Spania.
E o echipă foarte experimentată și nu se sperie ușor.
L-ai prins, Shai!
Sunt norocos că pot antrena pe cineva ca Shai.
Uneori, tot ce pot face e să stau relaxat și să mă bucur de meci.
I-a furat mingea!
SGA înscrie după intercepție.
E genul de jucător care e pe cale să devină idolul acestei generații.
În plus, e unul dintre cei mai simpatici, plăcuți și amabili jucători din echipă.
Are o influență pozitivă.
Gilgeous-Alexander pasează.
- Barret, de trei puncte. - Înscrie!
Coșul le aduce avantaj de două posesii.
Shai e printre cei mai buni din lume.
E grozav să-l avem ca fundaș în echipă.
Intrăm cu încredere pe teren, în fiecare meci.
Canada rămâne neînvinsă la Jocurile Olimpice din 2024.
Spania a pierdut în mod dramatic și e eliminată.
Canada se califică în sferturi de finală, după trei victorii,
în cea mai grea grupă de la JO.
Am fi putut închide meciul mai devreme, dar am câștigat și asta contează.
Suntem pregătiți pentru turul următor.
Ne așteaptă echipe bune, dar suntem pregătiți pentru oricine.
Nu știu dacă v-ați gândit la asta și nu știu cât de mult urmăriți JO…
Nu știu dacă erați născuți în 1992, dar atunci a fost cea mai bună ediție.
A jucat Echipa de Vis.
Dar acum, de departe, sunt cei mai mulți jucători talentați.
Nu doar în echipa SUA, ci și la celelalte echipe.
Suntem neînvinși în cea mai tare grupă de la JO, iar asta înseamnă ceva.
Am învins a doua echipă din lume. Am găsit o cale să câștigăm.
Însă în sferturile de finală o să fie incredibil.
Sunt meciuri decisive.
Acum e momentul să luptăm cum n-am mai făcut-o vreodată.
Să vină doi băieți la puzzle.
Poftim, Shai!
Avem un puzzle cu 15 piese,
iar fiecare va anunța pentru cine joacă când va adăuga o piesă din puzzle.
Iar dacă vom câștiga o medalie, se va forma o frunză de arțar.
Toți vom spune că jucăm pentru familie, dar eu joc, în special, pentru mama mea.
A făcut multe sacrificii ca eu să ajung aici.
A participat la JO, iar eu mă bucur că duc torța mai departe.
Eu joc pentru Charmaine.
Ce faceți?
STATELE UNITE ALE AMERICII
Fiți pozitivi!
Treziți-vă!
Unii ascultați porcării!
Cine l-a lăsat pe Snoop aici?
Echipa SUA e supusă presiunii.
Doar medalia de aur contează. Restul nu e important.
De ce avem o echipă cu atât de multe nume mari,
deși e imposibil ca toți să joace?
Echipa asta e mai bună decât cea din '92,
dar nu fiindcă au atât de mulți jucători talentați,
ci pentru că competiția e mai acerbă.
TE IUBESC, LEBRON JAMES!
Faptul că respectați echipa din Sudanul de Sud vă motivează mai mult?
Ne temem de toată lumea.
Serii de cinci aruncări!
Vreau trei acolo.
Serii de cinci!
20-10-5.
Încă unul aici.
Book.
Nu știam cum va arăta echipa.
Nimeni n-a crezut că vom avea o echipă de calibrul
și de talentul ăsta, la Jocurile Olimpice.
Aruncă, Bron!
Steve Kerr e liderul perfect
pentru a ghida echipa în acest turneu.
Minunat! Da! Bravo, albastru!
Derrick a condus ultimele două atacuri
fiindcă în apărare am jucat om la om.
Dar fii pregătit. Fiecare joc va fi diferit.
În meciul cu Serbia am jucat agresiv și l-am marcat strâns pe Jokić.
A fost mai bine decât să jucăm în zonă.
Vom alterna marcajul om la om cu cel în zonă.
Dar am multă experiență și cred că fiecare joc va fi diferit.
Antrenează-te, fii pregătit, iar momentul tău va sosi.
Da.
Cel mai greu e să aleg cine joacă, să aleg felul în care rotesc jucătorii.
Cum să lași șapte vedete pe bancă?
Le-am spus și băieților.
E greu și pentru noi, dar și pentru ei, dacă nu joacă.
Ne e greu dacă nu băgăm pe cineva în meci, dar să înțelegem despre ce e vorba.
Baschetul e doar baschet. Există lucruri mult mai importante.
Dar, cu toate astea, când suntem pe teren, e cel mai important lucru.
Așa!
Contează să fii la maximum.
Contează că faci parte din ceva special.
Contează să joci la un nivel care face lumea fericită.
Nu putem rata pasele.
Dacă nu pasăm cum trebuie, dacă greșim, o luăm de la capăt. Haideți!
Bine!
Excelent!
Tatăl meu a fost profesor la UCLA și am stat mult timp în afara țării.
Am locuit la Beirut, în Liban, în Franța… La Cairo, în Egipt…
Viața mea din afara țării m-a definit când m-am maturizat
și am devenit bărbat.
Când călătorești, înveți în mod natural ce e empatia
și înțelegi că oamenii vin din toate categoriile sociale.
Din culturi și medii diferite. Dar suntem toți la fel.
Părinții mei nu mi-au vorbit despre empatie, dar au fost empatici.
Îmi amintesc că la grătarele de la noi veneau arabi, israelieni…
Oameni din toată lumea discutau despre evenimentele globale.
Iar conștiința civică ieșea la iveală
când aveau discuții intelectuale cu prietenii și colegii.
Eu am văzut toate astea și mi-a plăcut ce am văzut.
Participarea la JO îmi amintește de multe experiențe din viața mea.
Ăsta a fost modul meu de viață: am călătorit în întreaga lume.
Haideți!
Fiți mai atenți! Concentrați-vă!
E o persoană sinceră și incisivă și își dă seama repede cine ești.
Așa identifică ce te motivează
și îi pasă la ce te gândești atât pe teren, cât și în afara lui.
Intenția a fost bună, dar trebuie s-o facem mai bine.
La schema asta, trebuie să executăm așa cum a zis LeBron.
Cred că Steve m-a cunoscut cu adevărat, mai mult decât oricare alt antrenor.
Combină baschetul cu lecțiile de viață
și ne face să ne simțim ca niște copii care se joacă.
Îmi place!
Folosește termeni diferiți.
E mai relaxat. E mai mult o discuție, nu o sesiune de antrenament.
Excelent! Foarte bine!
Perfect!
Am antrenat o mulțime de echipe incredibile
și cred că știu ce trebuie să faci ca să câștigi.
Forțează, albastru!
Cred că e o combinație între competitivitate și bucurie.
Dar trebuie să te bucuri și de succesul celorlalți.
E minunat!
Gândește! Fii agresiv! Mișcare!
De asta e nevoie ca să câștigi.
Trebuie să jucăm la aceeași intensitate toate cele 40 de minute.
Putem forța timp de cinci minute,
iar apoi o să facem la fel cu alți jucători.
Așa vom sufoca adversarii.
Le luăm toată încrederea. Bravo pentru antrenament!
S-o ținem tot așa!
- Strigați „aur”! - Aur!
Bravo, băieți!
Aplauze pentru gimnastele din finala de la individual-compus.
Biles e prima la sărituri
și țintește a șasea ei medalie olimpică de aur.
Arena e plină.
Sunt ultimele ei JO, nu?
E ultima participare, nu?
Cred că da. Nu mai are cum concura. Dacă nu cumva e Bron.
Urmează Simone Biles!
Aș putea face multe lucruri dacă m-aș antrena de mic.
Dar nu și asta.
Nici n-aș încerca.
Început excelent.
Ai făcut treabă bună, fată!
Are cel mai dificil exercițiu din lume.
Dumnezeule!
Cum de sare atât de sus?
Ar putea înscrie prin dunk.
Medaliată cu aur și campioană olimpică,
Simone Biles!
Da!
Tocmai am văzut măreția în timp real.
E cea mai bună!
Fără îndoială.
KD, ce părere ai?
E o adevărată demonstrație atletică!
Mi-a plăcut enorm!
LILLE, FRANȚA
Întinde-l puțin!
Doar puțin.
La piciorul ăsta am ceva probleme.
Tendonul e supus presiunii.
- Îl folosești mai mult. - Încă puțin.
Fără iubire, pasiune și devotament nu poți să reușești în niciun domeniu,
inclusiv în baschet.
Învață, Vlado!
Privește!
Învăț.
Cel mai important lucru e motivația personală,
dar dacă nu ai așa ceva,
e greu să te motivezi atât pe tine, cât și pe ceilalți.
Antrenorul Pešić e o legendă în lumea antrenorilor sârbi.
E unul dintre cei mai buni antrenori sârbi.
Nu-i place când totul e bine.
Adaugă mereu puțină presiune, ca toți să rămână concentrați.
La naiba! Mi l-ai dat pe cel mai greu.
M-a impresionat faptul că are 75 de ani, dar vine zilnic la antrenamente.
E impresionant că se gândește la viitor și că vrea mereu mai mult.
Majoritatea antrenorilor au impresia că pot controla totul.
Dar nu e așa.
În zilele noastre, și jucătorii te analizează
ca să vadă când pot face ce vor sau ca să obțină ceva.
Cel mai mult îl enervăm noi, jucătorii tineri.
E mereu cu gura pe noi.
Dar, dacă cineva știe să se adapteze și să se pregătească pentru ceva,
el e acela.
Acum, meseria de antrenor e mult mai complicată
decât pe vremea mea.
Ajunge!
Așa nu o să ratezi.
Se duce în față.
E una dintre cele mai talentate echipe din ultimii zece ani.
Simți ceva special când porți steagul țării tale pe piept.
Simți ceva minunat, iar energia e incredibilă.
Așa! Mai mult!
Haideți!
Când ești căpitanul echipei Serbiei, simți altfel presiunea.
Încerc să dau un exemplu.
Unitatea echipei e importantă. La fel și stilul de joc și încrederea.
El e cel care joacă de vreo 15 ani în echipa națională
și a trecut prin toate.
Bogdanović cere pasa și o primește.
Și înscrie!
Muncește enorm și merită să fie căpitanul echipei naționale a Serbiei.
Joacă!
Cei mai buni jucători ai noștri sunt lideri la echipe importante din Europa.
Avem jucători în NBA, cum ar fi Jokić sau Bogdanović,
care au un impact major chiar și acolo.
Ce pasă! Ce finalizare! Ce fază!
Jokić e dirijor.
Dirijează orice posesie ofensivă cum n-am mai văzut la altcineva.
Nici la Magic.
Nici la Nash.
Jokić e cu adevărat genial.
Și face asta, deși arată ca cineva care e ales ultimul să joace.
Jokić, pentru a câștiga meciul! Înscrie!
Nikola Jokić e cel mai bun jucător al momentului.
A fost declarat de trei ori MVP în NBA,
lucru care s-a întâmplat extrem de rar.
Poziționează-te aici…
Dacă vine spre mine când îmi pasează, pot să-i dau mingea înapoi.
- Nu-i pasezi înapoi? - Ba da, îi pasez.
Așa e, ești aici.
Îi pasezi, iar el o prinde în zona asta.
Nikola e perfect pentru orice antrenor, din toate punctele de vedere.
Uneori mă deranjează că face tot posibilul să ne demonstreze
atât mie, cât și colegilor, că e pregătit să-i ajute.
Aș vrea ca uneori să fie mai egoist,
să se gândească mai mult la el, dar e un jucător de echipă.
Aleargă rapid spre colț.
Oamenii cred că Nikola e un tip ciudat, dar e un om cât se poate de normal.
E foarte modest.
Cu el și cu Bogdan în echipă, putem face multe.
Serbia a câștigat argintul la Cupa Mondială,
iar Nikola Jokić nici măcar n-a jucat.
Deși câștigau, în echipa lor a venit cel mai bun jucător din lume,
așa că au mers încrezători la JO.
Acum îl avem pe Nikola Jokić.
Ce ne dorim? Medalia de aur!
Suntem mândri de Nikola și de ce a realizat.
Mai are mulți ani în față ca să repete toate aceste succese.
Atât el, cât și echipa, simt presiunea la Jocurile Olimpice.
Dar ne place presiunea, ne plac provocările.
Toți știm cât de mult vor sârbii ca noi să câștigăm.
Își doresc să avem succes.
Toată țara se uită la noi.
În Serbia avem baschetul în sânge.
E mai mult decât baschet. Pentru noi e totul.
În Serbia, baschetul făcea lumea fericită,
când nu mergea totul bine în țară.
De aceea baschetul e un sport național.
Înainte ca Serbia să devină independentă, eram o parte a Iugoslaviei,
o țară cu șase republici diferite.
Campionii olimpici din Iugoslavia obțin bronzul.
Împreună cu SUA, Iugoslavia a fost o superputere în baschet.
În anii '80 și '90, Iugoslavia era cea mai bună echipă din Europa.
Am fost campioni mondiali de cinci ori,
iar campioni europeni am fost de nenumărate ori.
Echipa din acea perioadă
a fost echipa noastră de vis.
Generația mea a fost pe locul întâi în lume
și am avut mereu succes.
Nu există echipă mai bună ca Iugoslavia, cel puțin, în Europa.
Acum sunt cvintuplii campioni.
În '91 am jucat ultima dată împreună.
A fost o perioadă grea pentru oamenii din Iugoslavia.
Războiul Civil a fost cel mai rău lucru posibil.
3 IULIE 1991
Urmăriți știrile serii la ABC, prezentate de Peter Jennings.
Începem cu o știre din Iugoslavia.
SUA e de părere că Iugoslavia e pe cale de a se destrăma.
Având șase republici și 24 de grupuri etnici, mulți cred
că escaladarea tensiunilor etnice din Iugoslavia era inevitabilă.
Dezintegrarea Iugoslaviei a afectat totul.
În special, viețile oamenilor.
JUCĂTOR ÎN ECHIPA IUGOSLAVIEI ÎNTRE 1989 ȘI 2000
Să nu mai vorbim de baschet.
O coloană de tancuri iugoslave a părăsit baza
și se îndreaptă spre capitală, deschizând focul.
În Iugoslavia, în acel moment, nimeni nu știa ce se va întâmpla mâine.
Nu în baschet, ci cu viețile noastre.
În '92, chiar înainte de Jocurile Olimpice de la Barcelona,
ONU a impus sancțiuni asupra Serbiei și Muntenegrului.
Acestea au inclus și activitățile sportive.
Practic, din '92 până în '95, nu am putut să jucăm.
În acel moment, cred că aveam cea mai bună echipă de baschet,
însă nu puteam juca.
E păcat, fiindcă am fi avut o echipă foarte bună la Barcelona
și toată lumea se întreba
cum ar fi fost să înfruntăm Echipa de Vis,
în care jucau Jordan, Magic și ceilalți.
Ar fi fost încleștarea titanilor.
Dacă Iugoslavia ar fi rămas intactă,
ar fi putut să joace competitiv împotriva echipei Statelor Unite.
Vlade Divac a fost vedeta Iugolsaviei, dar e sârb,
așa că echipa lui nu a putut juca la Barcelona.
Momentul în care ne-au spus că nu putem participa la JO
a reprezentat cea mai mare dezamăgire a vieții mele de sportiv.
Cum era de așteptat, SUA a câștigat aurul la Barcelona.
În 1995, Iugoslavia era formată din două republici, în loc de șase.
Iugoslavia era Serbia și Muntenegru.
Doamnelor și domnilor, Iugoslavia revine în arenă.
Abia așteptam să participăm din nou
și să ne facem iar țara fericită.
Iugoslavia nu mai e supusă embargoului
și devine campioană europeană la turneul final din 1995.
Când am câștigat aurul, am uitat pe loc
ce s-a întâmplat, am uitat de război și de tristețe.
Își salută fanii și flutură steagurile.
Au motive să sărbătorească!
Baschetul ne-a făcut să spunem
că noi suntem cei mai tari și că suntem mai buni ca ceilalți.
La întoarcerea acasă, două sute de mii de oameni ne-au așteptat pe străzi.
Era o adevărată sărbătoare și n-o să uit niciodată acel moment.
A fost un moment crucial pentru baschetul nostru.
A oferit multă încredere generațiilor viitoare.
Au dovedit că poți câștiga.
În 2006, Serbia a devenit independentă.
E dificil să o iei de la zero, dar sârbii au iubit mereu sportul,
așa că am continuat să jucăm la nivel ridicat, așa cum ne e tradiția.
Haideți!
Haideți! Foarte bine!
- Cine e cea mai tare? - Serbia!
Vreau să vă spun ceva.
Dacă nu sunteți gata să recunoașteți
că există cineva mai bun ca voi la unele lucruri, nu doar în sport…
Uneori e greu să recunoști.
Însă asta e singura cale de a deveni mai buni.
În Serbia, toți avem impresia
că suntem cei mai buni, că nu mai trebuie să învățăm,
fiindcă suntem zei.
Atunci ce mai poți face? Nimic.
Acum, baschetul în Serbia e mai popular ca niciodată.
Dar potențialul nostru scade. Nu mai suntem Iugoslavia,
cu 22 de milioane de locuitori.
Acum suntem o țară mult mai mică, cu șapte-opt milioane de oameni.
Asta înseamnă mai puțin potențial.
Coach, nu vreți ca în seara asta să ieșim la cină în afara satului olimpic?
- Cine? - Stafful și jucătorii.
E târziu.
Vor fi toți călare pe noi.
Acum e momentul potrivit să scăpăm puțin de monotonie.
N-au decât să alerge.
Să alerge pe aici.
Sunt două stadioane aici.
Desigur, meciul cu Sudanul de Sud e unul periculos.
SERBIA - SUDANUL DE SUD FAZA GRUPELOR, GRUPA C
Astea sunt meciurile în care ai visat să joci când erai mic.
Dacă câștigi meciul ăsta, ai o șansă la o medalie olimpică.
Ambele echipe știu că o victorie le duce în sferturi.
Serbia are ocazia să iasă în evidență dacă se califică în faza eliminatorie.
Victoria împotriva Sudanului
ar însemna mult pentru noi, fiindcă vom rămâne în turneu.
Dar, în același timp, ne-ar ridica nivelul de încredere.
Înaintea meciului, Bogdan voia să doboare recordul
de cel mai bun marcator din istoria echipei naționale a Serbiei.
În ultimii 50 de ani, foarte mulți jucători mari au jucat la națională.
Acel record a pus presiune atât pe el, cât și pe echipă.
- Cine e cea mai tare? - Serbia!
Pasă la Jokić, care are o singură triplă până acum.
Iar cu asta a ajuns la două.
Jokić, pe la spate! Ce pasă!
În stilul lui Magic Johnson.
Nu uitați, fiți agresivi!
Bine?
Haideți!
Pentru trei puncte! Perfect!
Bogdan Bogdanović a avut cel mai bun sezon al său în NBA.
Suntem o țară mică, iar când ești tânăr
toți te învață că suntem cei mai buni la baschet.
E chiar atât de simplu.
Iar la cât succes am avut, chiar crezi asta.
Așteptările sunt mari.
Dar știm că în sport nimic nu vine automat.
Pasați în lateral și fiți agresivi!
Pasă laterală spre Bogdan, ca să poată continua acțiunea.
Haideți!
Bogdanović pătrunde printre toți și îi pasează lui Jović,
care înscrie trei puncte.
Nikola Jović are un nume asemănător cu al vedetei din NBA.
Shayok îi ia mingea lui Jokić.
Cooperare bună.
Kuol e servit în colț și aruncă!
Trei puncte pentru sudanezi!
Bogdan! Bogdan, suntem slabi!
Bogdanović vrea să i se paseze mai des.
Așa spune orice marcator bun, nu?
Spun mereu că Bogdan e cel care continuă tradiția echipei naționale.
E foarte valoros și are o experiență enormă.
Micić a reușit o singură triplă.
Bogdanović e în formă și înscrie din nou.
Bogdan Bogdanović are 20 de puncte!
Bogdan joacă la națională de foarte mult timp.
Unii jucători din NBA, din al treilea eșalon valoric,
joacă la cel mai înalt nivel la JO.
Bogdanović, de la distanță! Înscrie!
Ce evoluție! A ajuns la 28 de puncte.
Joacă pentru țara lor și joacă cu altă motivație.
Se vede când joacă la națională.
Se vede și pe fața lor.
Bogdanović a jucat excelent și a reușit 30 de puncte.
Am devenit cel mai bun marcator din istoria Serbiei
și a fost una dintre reușitele carierei mele.
Dar, când joci la echipa națională, contează rezultatul final
și pe ce loc termini turneul.
Serbia câștigă meciul
și va juca la Paris, în sferturile turneului olimpic de baschet.
Nu vă îmbrățișați antrenorii?
Mai întâi jucătorii.
- Serbia! - Serbia!
Subtitrarea: Marius Sechea