Man finder ikke mere energi til en basketballkamp
end den, vi nu skal se.
Frankrig og Tyskland har begge vundet deres to første kampe i gruppespillet.
Vinderen vinder gruppen.
Begge hold kan blive topseedet i næste uge i Paris.
Schröder stjæler bolden og lægger den i kurven.
Schröder afleverer. Wagner med en trepointer…
Den går i! Det kører for ham. Tyskland vil udvide deres føring.
Wagner lagde den i.
Tyskland presser virkelig Frankrig.
Kom så!
Vær positive. Forbliv positive.
Kom så!
Tyskland fører med 21 point. Det er svært at tro.
HALVLEG FRANKRIG - TYSKLAND 27-48
Hvorfor er vi her? Hvad vil vi? Vil vi vinde guld?
Vi ved ikke, hvad vi vil. Vi får tæsk.
Ingen kan slippe fri. Ingen kan score.
De blokerer hele tiden. De skifter hele tiden. Ingen reagerer.
Vi skubber til hinanden. Vi kan ikke angribe.
Vi kan ikke komme ud af en pick'n'roll. Vi vil vinde OL-guld min bare…!
Vi fik bank sidste år. Det har ikke ændret sig i år.
Vi gør det samme i år. De griner ad os.
Ingen reagerer.
Vi klarer det fint. Vi beder om bolden. Der er en mur.
Det er én mod én.
Bolden bevæger sig tre gange. Tre dunk. Lav en strike.
Flyt bolden. Kast.
Vi er bedre end det. Det her er ikke i orden.
Når vi vinder, er det kun, fordi vi er heldige mod dårligere hold.
Hvis vi vil de her hold, skal vi spille sammen. Ikke sådan her.
For helvede.
Jeg var vred over, at de slog os.
De var der for at give os bank, og det gjorde de.
Kan vi svare og slå igen?
Det var nødvendigt med den skideballe.
Den var berettiget og havde en effekt.
Hans ord vejer tungere end nogen anden spillers på holdet.
Batum, fri, pletskud.
Vi prøver at indgyde det franske hold
en blanding af uselviskhed og kampånd.
Det er vores primære styrke.
Taber vi kampen, er der ingen konsekvenser.
Vi er videre til kvartfinalen.
Men prøv i det mindste at spille ordentligt.
Kæmp og aflever, så vi kan tage det med videre til den næste kamp.
Kampen er det, der holder dig i live og giver dig en chance,
især på dette niveau.
Tyskland er verdensmestre af en grund. Man vinder ikke VM ved et tilfælde.
Wagner…
Franz Wagner!
De var bedre end os. Vi kæmpede imod, men det var ikke nok.
De ville vinde kampen mere end os,
og derfor kan de blive en god lærestreg for os,
for hvis man spiller sådan, kan man slå alle.
Spørgsmålet er: Hvor får de forsvaret fra?
De leder efter svar lige nu.
LILLE I FRANKRIG
Domino, for pokker.
Ti.
Jeg har bestemt, at det er en konkurrence.
Der skal være en form for konsekvens.
Den, der har færrest point, tager 15 armbøjninger.
Man kan se på hans skuldre,
at han har taget mange armbøjninger.
Han har taget mange armbøjninger.
Nej!
Sådan!
- Hvad fanden? - For pokker da!
Hvad fanden ævler du om?
Skal han tage flere?
- Jeg fik 15. - Han fik dem.
- Det er noget fis. - Nej, mand.
Hvilket comeback!
Der venter os en spændende kamp her mellem USA og Sydsudan.
For USA har fokus været på minutfordelingen,
mere specifikt Jayson Tatum,
en NBA-spiller, der spillede nul minutter i første kamp.
En af de mest hyldede spillere i NBA. Så det var en stor historie,
men hvem vidste, at Durant ville spille en af sine bedste OL-kampe nogensinde?
Alle 12 kan hjælpe os med at vinde.
Det er afgørende, at når du får din chance,
leverer du, for ellers henter vi en anden Hall of Famer ind.
Det er holdets styrke.
Bam er et af de mest imponerende mennesker, jeg kender.
Han tror på det, han laver, men underkaster sig holdet og gruppen,
og det er en stærk kraft.
Når han gør sin entré, giver han alle en highfive.
Uden undtagelse. Hver dag er en god dag for Bam.
Han er en superstjerne, en all-star i NBA.
Han vandt guld i 2021, men han er stadig en ydmyg arbejderbi.
Som NBA-spiller er Bam alsidig. Når man sammensætter et OL-hold
skal spillerne udfylde flere roller.
Spillere, der ikke behøver bolden for at afgøre kampen.
Bam er sådan en spiller.
Han kan dække alle op. Han kan bogstaveligt talt dække alle op.
Og samtidig scorer han 20 point i hver kamp og laver ti rebounds.
Han er en af sportens mest undervurderede spillere.
Jeg sagde til hans mor, at hun kan være stolt af sin søn,
den person, han bliver ved med at være, selvom han har udrettet så meget
og er på denne utrolige bane som basketballspiller.
Hvor er han? Der er min Bam.
- Sig, hvilken side han går efter. - Det prøver jeg at finde ud af.
- Det er min trøje. - Så skal du heppe på USA.
Nummer 13, Bam Adebayo.
Ja!
Da jeg var 12, ville du ikke have fortalt mig,
at jeg ville deltage i mit andet OL,
og at min mor ville sidde her og se det live. Jeg ville aldrig…
Hun høster udbyttet af sit hårde arbejde.
Kom nu!
Sydsudan går efter sin første føring. Shayok med en topointer.
Sådan!
Han taber bolden!
Bam, ind med dig!
Ja!
Det er en konstant påmindelse om, at vi kom fra ingenting.
Virkelig ingenting.
Det står 10-10.
Bam Adebayo, Anthony Edwards og Jrue Holiday tjekker ind.
De skal stoppe dem.
Jeg voksede op ude på landet i North Carolina.
- Tag den! - Adebayo vinder bolden tilbage.
Sådan!
Godt forsvar!
Min mor og jeg boede i en skurvogn og levede af 12.000 dollars om året.
Edwards til Adebayo, som scorer.
Min mor gik på arbejde hver dag.
I regn, sne, slud… Hun mødte altid op på arbejdet.
- Adebayo viser sin alsidighed. - Ja! Trepointer!
Hun sørgede altid for, mit skoletøj var vasket og klar til brug.
Når jeg vågnede, kunne jeg børste tænder,
spise morgenmad og komme ud ad døren.
Det gjorde hun hver dag, indtil jeg var 16.
USA førte med helt op til 20 point
og går til pause med en føring på 19 point.
Som barn begynder man at indse ting, for man ser sine omgivelser.
"Hold da op, hans hus ser sådan ud. De kører i sådan nogle biler.
Vi har ingen bil. Mit hus ser ikke sådan ud."
Jeg blev hurtigere moden end andre børn,
fordi jeg tænkte: "Jeg er okay med ikke at have alt det."
Min mor sørger for, der er mad på bordet, og jeg kan være mig selv,
og jeg kan stadig være et barn.
White lobber den op.
Adebayo svæver gennem luften!
Det, min mor gennemgik, var ikke let. At se hende i Lille…
Det er alt, man har brug for. Al den motivation, man har brug for.
Jeg voksede op i en skurvogn med min mor.
Nu er vi til OL.
Det er vores slags musik.
Adebayo med et hook shot.
USA forsøger at vinde kampen så stort som muligt.
De må bare presse på.
Der er kage til kaffen!
USA har været altdominerende i gruppespillet
og vundet deres kampe med 21,3 point i snit.
Det er meget.
Otte hold går videre til knockout-runden.
Når man kommer forbi kvartfinalen,
er man garanteret en kamp om i hvert fald bronze.
Så begynder det at blive interessant.
Otte hold tilbage. Der er superstjerner på dem alle.
Der er intet let hold at spille mod.
Alt kan ske i knockoutrunden, men helt ærligt, hvem tvivler på USA?
USA skræmmer os ikke. Vi ser frem til udfordringen.
Det er ikke givet, at vi altid vinder.
Vi ved, de er i stand til at slå os, så vi skal være klar.
Man skal eliminere alle andre for at vinde guld. Så enkelt er det.
Man skal vinde.
Tirsdag mødes de otte hold i fire kampe.
Hvilken kvartfinale skal vi gøre alt for at se?
Canada mod Frankrig. Den bliver fascinerende.
Er Frankrig gode?
Godt spørgsmål.
- De har spillet dårligt. - De har været katastrofale.
Det er officielt, det franske hold er i knibe.
De blev ydmyget af Tyskland.
Efter kampen sagde Evan Fournier: "I dag er det bedste forsvar angreb.
Sporten har udviklet sig siden 1990'erne og årtusindskiftet,
hvor forsvaret blev på ens banehalvdel. Angreb er afgørende."
Han forkaster Vincent Collets filosofi.
"Vi mangler det helt grundlæggende." Wow. Okay, Evan.
Evan er konkurrencemenneske.
Han er en, som virkelig gerne vil vinde.
Andre er mere "stille dræber"-typen. Sådan er han ikke. Han er mere fyrig.
Han er ikke bange for øjeblikket.
Fournier går efter at score hver gang.
Han tror, det vil lykkes, og du tror, det vil lykkes.
Han er ikke bange for noget. Det elsker jeg ved ham.
Han bliver ikke bange i øjeblikket. Han tager bolden og spiller.
Det har vi brug for, hvis vi vil gå videre.
Der har været meget snak. Vi fik bank i sidste kamp.
Der bliver et andet pres, fordi vi er på hjemmebane.
Det er op til os at gøre arbejdet og have mod til
at omfavne turneringen, presset og alt det, der følger med.
At pege fingre hjælper os ikke. Vi må alle se os i spejlet.
Vi føler hele landets forventninger.
Det er en enestående mulighed. Det er vigtigt at holde hovedet koldt
og samtidig bare give alt, hvad vi har.
Gjort er gjort. Vi er, hvor vi vil være. Det er elimineringsfasen.
Vi må ikke begå fejl nu.
I går sagde Evan Fournier, at det bedste forsvar kan være angreb.
Har gruppen endelig taget den strategi til sig?
Hvad kan du sige om hans ord?
Evan Fournier er ikke gruppen. Han er bare Evan Fournier.
Det er en beklagelig og uacceptabel udtalelse,
som han bærer ansvaret for.
Han taler for sig selv.
Jeg har sagt mit og vil ikke komme med flere kommentarer.
Jeg står ved det, jeg sagde.
Jeg er ked af, at Vincent har det sådan. Jeg ville ikke…
Han må ikke tage det ilde op. Jeg er kun interesseret i, at vi vinder.
Jeg husker ikke, hvor mange point vi fik i går.
71.
Vi kan ikke slå nogen i de næste kampe med 71 point.
Han vil gøre det bedre, og han ved, det er tid til at gøre en forskel.
Det er rart, at folket bakker op om os.
Men vi mærker også det pres,
der følger med.
Jeg har spillet under ham siden 2014.
Han gør det godt. Han lægger ikke et ekstra pres på mig.
Vi fokuserer på, hvad der venter forude, en kamp ad gangen.
Indtil videre er det gået godt.
Vi er canadiere, så halvdelen skal være på fransk.
Vi er et tosproget land.
Jeg er ikke tosproget. Jeg kan kun sige:
"Je m'appelle Dillon, comment t'appelles-tu?"
Det lød godt, hvad end du sagde.
Spørger du mig, siger jeg: "Ça va bien, et toi?"
Sådan. Han viser sig.
Og: "Puis-je aller aux toilettes?" Må jeg gå på toilettet?
Det er alt.
Jeg vil udbringe en skål for dagens helt, Jax Brooks.
Tak for invitationen, Dill. Tak, fordi vi må være en del af det her.
Det er ret specielt at få del i din OL-drøm.
Vi glæder os til at heppe dig frem til guld.
- Skål, drenge og piger. - Skål!
Jeg er misforstået.
På banen spiller jeg som ham, som alle frygter,
ham, der bliver aggressiv og lukker en masse lort ud,
uanset hvad der foregår.
Bagefter kan jeg geare ned og være Dillon Brooks,
den søde fyr, der slapper af og nyder familiens og venners selskab.
Som barn tog jeg dig med til Raptor-kampe.
Du var typen, som ikke sad stille.
Han var helt opslugt og fokuseret, og du ville så gerne have et program.
- Hver gang. - Du skulle have et program.
Bagefter sad du i din seng og læste hele programmet.
Du læste ellers aldrig, men du læste programmet.
Du var helt opslugt til disse kampe, da Vince Carters spillede for Raptors.
Han havde ikke svært ved at sidde stille.
Basketball og Toy Story kunne få mig til at sidde stille.
- Ja. Toy Story. - Også Toy Story.
- Han elskede Woody. - Ja.
Det er ligegyldigt, hvad folk tænker. Jeg er den, jeg er.
Jeg skabte den spiller, jeg er nu, og jeg udvikler mig stadig.
Da du spillede for to år siden, svinede du Jamaal Magloire til.
- Ja. - Og så råbte du ad ham.
- "Det her er mit hus." - Ja.
Jamaal sagde noget,
og du vendte dig mod mig og sagde: "Ikke, mor?"
Jeg var bare…
Det kan jeg godt huske. Det var en god dag.
Vi endte med at vinde den kamp. Det var en god dag.
Det er en særlig tid. Så tak, fordi I kom.
Det betyder meget for mig. Jeg elsker at se alle jeres ansigter.
At rykke til INSEP resten af turneringen var stort for os.
Det er vores base. Vi gik her, da vi var yngre,
så det hjalp os med at fokusere på det job, vi skal udføre.
Der er tre dage til kvartfinalen.
Det er fedt at være her. INSEP er som at være hjemme.
INSEP er et akademi for de bedste sportsudøvere i Frankrig.
Det bedste sted at være som teenager, der er ved at blive professionel,
fordi de bedste franske basketballspillere træner sammen dér hver dag.
Det er ligesom dengang, man var teenager.
Derfor elsker jeg at være på landsholdet. Stemningen og energien er anderledes.
Vi ved, hvorfor vi er her, hvad vi kan. Nu skal vi bare gøre det.
Det føles, som om man er 13 eller 15 igen.
Det er også fedt, at der er den familiefølelse,
som vi vil bibeholde på landsholdet.
Den tager vi med ud på banen.
Mine forældre mødtes her. De dyrkede begge judo.
Min far blev landstræner.
Da jeg voksede op, mødte jeg altid atleter,
og jeg var tæt på den livsstil.
Jeg mødte min kone her.
Så det her sted har en særlig betydning for mig.
Canada, hvad skal I gøre for at vinde?
Jeg ved ikke, om vi bør fokusere på, hvem vi skal møde.
Det handler om vores forberedelser, vores sammenhold, vores tro.
De ting skal der være styr på.
EN DAG FØR KVARTFINALEN
Mulighed til Canada her.
Nash med bolden.
Nash presser på.
Han taber bolden, og Frankrig får den.
Det er en fatal fejl.
Vi vandt vores gruppe dengang. Vi slog et utrolig godt Serbien.
At vinde gruppen gav os en masse tro og håb.
Vi mødte Frankrig i kvartfinalen og blev slået.
Kampen er slut. Tiden er gået.
Frankrig vinder over Canada, og de går videre til semifinalen.
Der er nogle bekymrende lighedspunkter,
men der er en følelse af, at vi kan få revanche.
Canada vinder gruppen ubesejret og møder nu Frankrig.
Men denne gang er de i Frankrig. Det tilføjer et nyt lag, et nyt element.
Det bliver et galehus, og Canada har publikum imod sig.
Utroligt uselvisk af dagens atleter…
Man kan se det i hans øjne. Det gør ondt. Smerten.
Det værste, man kan gøre, er at fejre en sejr, ikke?
I vandt en følelsesladet sejr mod Serbien, nok den bedste sejr nogensinde.
Jeg ved ikke, hvad vi kan bruge den til nu.
Hvis det gentager sig,
så skal det ikke påvirke vores næste kamp.
Vi gik i krig og…
Vi begår alle fejl. Når det sker,
skal man være klar og ærlig, for så lærer man af det.
Lige nu er det her større end nogen af os. Vi skal forstå, at en kvartfinale er
en af de største kampe, som vi skal spille sammen,
i hvert fald her til OL.
I en kamp på 40 minutter kan alt ske.
Find vinklen. Find jeres plads.
Kampen mod Frankrig bliver højlydt, energisk og passioneret.
Fansene vil være oppe at køre. Det er vi oppe imod.
Det bliver nok min yndlingskamp. At være i Frankrig
og spille mod Frankrig til OL… Det er disse kampe, jeg lever for.
Vi har en god gruppe, der kan skabe historie
og blive husket i lang tid.
Det hold, vi har nu, er meget engageret og fokuserer på det samme.
På internationalt niveau skal der være kammeratskab, og det har vi.
Der er så mange på holdet, der brillerer i deres rolle.
Man ved aldrig, hvornår de vil spille en afgørende rolle.
Men de skal være klar, når øjeblikket kommer.
Shai og Jamal bliver vores frontløbere.
Vi ved, at Lu kan dominere en kamp,
og jeg kan selv være ham, der scorer en masse point.
Ned med hornene.
Vil vi kæmpe om medaljer, har vi en kamp, 40 minutter,
i Frankrig mod Frankrig.
Det er det, man drømmer om til OL. Man kan ikke bede om mere.
Kom så.
En ting, vi har været gode til, er boldpres.
Det skal vi fortsætte med. Vi skal angribe, men uden at begå fejl.
- Og rebound. - Tak.
- Canada på tre. En, to, tre. - Canada!
Hvem skal dække Wemby op, eller vil der være flere om det?
Ja, det bliver en række.
Vi starter med Dillon, og så tager vi det derfra.
Dillon er en god forsvarsspiller. Han vil gøre det uden at begå fejl.
- Han slår tonen an med sin fysik. - Hvad siger han til en skulder i brystet?
Fortæl mig det.
- Sig frem… - Withers falder omkuld.
Du er stolt af at skulle stoppe en af verdens bedste.
- Hvad har I? - Vi har mange gode spillere.
Der er meget X-faktor, der kan blive afgørende i en kamp.
Spillerne trives i de øjeblikke.
Vi tænker kun på at vinde.
- Tak, Dillon. - Mange tak.
Han er et nationalklenodie.
At spille for sit land er anderledes end at spille for et hold eller en klub.
Det pres, der hviler på os og på mig, det elsker jeg.
Jeg er den ældste på mit hold nu.
En af de andre sagde, at da jeg fik min landsholdsdebut,
var han to år.
Men jeg er her stadig, fordi det er noget særligt
at trække i landsholdstrøjen, den blå trøje, og spille for Frankrig.
Min far var basketballspiller, så jeg fulgte i hans fodspor.
At se sin søn spille i NBA, til OL og VM og være anfører for det franske landshold…
Han ville være vildt stolt.
Han døde, da jeg var tre år.
Han fik et slagtilfælde på banen i 1991.
Min mor og jeg var tilskuere. Det var hårdt. Det var en svær tid.
Jeg vil aldrig forstå, hvorfor jeg spillede basketball.
Hvorfor fik min mor mig til at spille? For efter det, der skete,
ville jeg ikke lade mit barn dyrke den samme sport.
Men hun vidste, hvor meget jeg elskede sporten,
og det var terapi for mig.
Jeg savner mest at se hans reaktion
på det, jeg har gjort de sidste 15-20 år.
Jeg mødte Nicolas Batum, da jeg var cheftræner i Le Mans.
Da Nicolas ankom, var han lige fyldt 15.
Han skilte sig straks ud fra mængden.
Jeg var imponeret over hans lette og svævende bevægelser.
Han var endnu ikke den spiller, han blev senere,
men vi kunne se, han havde en lys fremtid foran sig.
Jeg var 15 år. Han sagde: "Du begynder at træne med os."
Og så rykkede jeg op.
Han sendte mig på banen som 16-årig og gjorde mig til anfører som 18-årig,
og så lod han mig blive draftet.
Året efter blev han landsholdstræner, og der udtog han mig.
Så jeg har arbejdet under ham og med ham nonstop de sidste 20 år.
Hvis vi vil slå dem,
så skal vi finde deres mismatch.
Jeg ved, at han til hver træning eller kamp
vil udfordre mig, som om jeg stadig var 15 år.
Sådan er vores forhold. Det er ikke personligt.
Han har villet have, jeg blev god, siden jeg var 15 år. Jeg elsker det.
Lad os tale om kampen i morgen. Nøglen er drive og engagement.
Det er vores udgangspunkt.
Jeg ved, at I vil vinde. Det vil vi alle sammen.
At have drive er afgørende, men vi skal kanalisere det.
De er et meget stærkt hold.
Efter min mening er de turneringens næstbedste hold efter USA.
Men vi har, hvad der skal til for at vinde kvartfinalen.
Vi skal ikke fokusere på, hvad der venter os.
Vi skal fokusere på, hvordan vi går videre.
Hvordan vi skaber betingelserne for vores succes. Svaret er "sammen".
FRANKRIG - CANADA KVARTFINALE
Det er derfor, du spiller basketball.
Derfor, du er med til OL.
Det er ikke en serie. Det er en kamp.
Nu bliver det basketball for de store drenge.
Det er ikke for børn, men for voksne mænd.
Vi skal forholde os til tre ting i kampen.
Den første er hjemmepublikummet.
Hvordan gør vi det?
Brug deres energi imod dem og hold sammen.
Okay? Nummer to er, at hvis en afgørelse går os imod,
så reagerer vi ikke på det.
Vi fortsætter bare, for det viser hårdhed, og de vil se, hvad vi kan.
Og nummer tre er,
at kampe ikke afgøres i en, to eller tre perioder. De afgøres i fire.
Kampen varer 40 minutter. Hver boldbesiddelse tæller.
Kom her.
Det er begyndelsen på historien. Vi har en ekstraordinær chance.
Det, der vil gøre kampen anderledes end en almindelig kamp, er,
at vi overgår os selv.
Kun sammen kan vi overgå os selv.
Det vil de ikke være forberedt på. for man kan ikke forberede sig på det.
For selv vi ved ikke, hvor højt vi kan klatre.
Vi vil være ustoppelige. Vi går efter deres struber.
Vi vil kæmpe om hver rebound. Vi vil løbe som dæmoner.
Vi kommer tilbage i forsvaret som aldrig før.
Vi dør måske af udmattelse i aften, men vi giver alt.
Siden vi samledes, har vi ikke spillet en god kamp.
Det vil vi gøre i aften! Kom så!
Kom så!
Sammen!
- Blå, hvid, rød! - Sammen!
Kom så.
Vi prøver at have det sjovt derude.
- Canada på tre. En, to, tre. - Canada!
Kom, nu banker vi dem.
Værtslandet, Frankrig, vil gå videre i turneringen.
Dér venter et af verdens bedste hold.
En plads i semifinalen er på spil. Vinderen her skal møde Tyskland.
Yabusele skyder. Trepointer!
Man skulle tro, bygningen blev ramt af et jordskælv.
Det er anderledes end Lille.
- Sådan. Flot aflevering. - Se ham lige.
Perfekt aflevering af Yabusele.
Cordinier styrer showet. Trepointer.
Scorer! Tre trepointer i streg for Frankrig.
Berøring. Slået væk af Wemby.
Frankrig bryder igen. Cordinier. Samme sted.
Samme resultat!
Vi lukker dem af. De er tre for fire fra buen,
og to af dem var i overgange.
Det kører på skinner for Frankrig.
Hen på jeres pladser…
For helvede. Det var en fejl.
Brooks stopper brat. Op og under. Brooks.
Kan ikke afslutte. Mistede den på vej op.
Vi skal have psykisk stabilitet og sejhed.
For det bliver fysiske kampe, og vi er ikke så store.
Giv ham en omgang!
Snuppet af Barrett. Kunne ikke gribe den.
- Helt utroligt. Wemby! - Du godeste.
Afleverer. Lessort med to. Kom ud af det blå.
Fejl! For helvede, mand.
- Jeg har ikke skudt et frikast. - Men det er ikke…
- Det er ikke fodbold. - Led efter den. Hvis du vil…
Det er ikke fodbold. Det er ikke: "Spil videre."
Fournier.
Screen. Fournier lobber den.
- Flot lob. - Lessort afslutter.
Frankrig kontrollerer første periode i begge ender af banen.
Canada får lammetæv her i starten af kampen.
De går ind under kurven.
De har fundet hullerne i deres forsvar og udnytter dem.
Canada begår fejl på fejl i starten af perioden.
I skal behandle os lige.
Lad os spille!
Føringen er nu på 15 point.
Canada har ingen rytme. Det skal ham her lave om på.
SGA leverer silkebløde afleveringer uden for feltet.
Lægger den i for to.
Shai er en af verdens bedste spillere. I mange kampe,
når tingene ikke går vores vej, giver han os en gnist.
SGA med to gange to point i de sidste to besiddelser.
Shai Gilgeous-Alexander. Hænger og scorer.
Det er for godt.
Han er her. Han er her endelig. Sådan.
Fejl mod Lessort. Og endnu en gang bagefter.
- Hvad er frikastforskellen? - 16-6.
Det er 16-6 i frikast!
Fejl mod Ntilikina.
Fuck!
Vi begår fejl. Vi har 20 minutter til at ordne det.
20 minutter.
Hold fast! Kom så!
Fansene står op.
Frankrig vil afslutte første halvleg med et brag.
Yabusele med tre.
- Den ryger i. - Yabusele!
Sikke en første halvleg for Frankrig.
I må sgu gøre det bedre.
Han bevægede sig mod det screen.
Det er elendigt.
Kan I dømme for det?
Kom nu. Jeg spiller for mit liv.
Har de det, der skal til for at vende kampen? De er bagud med 16.
Hvis vi presser mere på…
Gør det personligt.
Godt gået.
- Vi gentager det her! - Hvad gør vi nu?
- En halvleg tilbage! - Hvad skal vi gøre?
- 20 minutter! - Kom så!
- Vi kan gøre det her. - Ja. Vi gør det.
Vi må tage os sammen.
Det er for nemt nu.
- Hvordan vender vi kampen? - Forsvar.
Hvad skal vi ikke gøre?
- Begå fejl. - Korrekt.
Jeg har brokket mig konstant, og frikastforskellen er 25-8.
Jeg vil ikke have, at nogen brokker sig.
De ved det, og de er på hjemmebane.
Så lige nu handler det om, at vi skal holde sammen.
Hold sammen. Ingen sagde, at det blev nemt.
- Lad os kæmpe for det. Kom så! - Kom så!
- Canada på tre. En, to, tre. - Canada!
- Blå, hvid og rød! - Sammen!
- De første øjeblikke er vigtige! - Kom så!
- Frikastforskellen er 25-8. - Det har vi set.
Det er umuligt. Jeg har aldrig set det før.
Men en kamp varer 40 minutter, så…
Kan Canada vende kampen, selvom de er bagud med 16 point?
Jeg vil gerne se RJ Barrett blande sig.
RJ scorer i snit over 20 point per kamp for holdet.
Kan Dillon Brooks komme igennem i angrebet?
Brooks har misset fem forsøg før denne kamp.
Hvad fanden?
Det er banens bedste spiller,
og I lader ham begå fejl mod ham hele tiden.
Barrett, og der er kontakt, men den svæver i.
Står døren på klem for det canadiske hold?
Godt spillet af Dort. Samler den op. SGA tager den.
To mod en. Han afslutter.
Det var smukt.
De gør langsomt indhug. Canada er bagud med 11.
- Fortsæt! - Hvis vi vil vinde, skal vi tage den!
Det er det, han siger!
Blå, hvid, rød.
Fjerde periode.
Kører Frankrig sejren hjem, eller kan Canada vende kampen?
Barrett er fri. Han scorer!
Yabusele skyder.
Løb, løb, løb!
Endnu en rebound til Powell. Han er fri.
RJ Barrett bag om forsvaret.
Timeout Frankrig.
Fem point adskiller dem.
Kom så!
Mentalt skal vi…
Kæmpe for det ligesom tidligere!
Vi flytter ikke bolden. De kører rundt med os.
Vi må tage nogle chancer!
Frankrig havde total kontrol, men Canada har kæmpet sig tilbage.
Kom så, Evan!
Fournier leder efter Wembanyama. Fournier afleverer.
Den ryger i kurven!
Vigtig scoring.
Evan viste, hvad han er i stand til.
Det er hans hjemby. Han voksede op et par gader fra stadion.
I turneringens største kamp scorede han da det talte.
Fournier skyder.
Den går i!
To minutter tilbage. En plads i semifinalen står på spil.
Wembanyama.
Fournier skyder. En bombe!
Fournier leverer igen!
De franske basketballguder besvarer bønnen.
Det er et af de fælles øjeblikke, hvor alt er i slowmotion.
Bolden tager sin tid. og man beder bare til, at den ryger i,
men i det øjeblik ved man, den går i.
Da han scorede, gik publikum amok.
At han spillede så godt og scorede i det øjeblik,
var helt sikkert velfortjent.
Frankrig førte fra start til slut.
Frankrig møder Tyskland igen i semifinalen,
for de går videre her til OL i Paris.
De stoppede ikke et øjeblik.
Det gør sgu ondt. Det er en forfærdelig følelse.
De spillede røven i laser for deres land.
42 frikast, mand.
Fuck!
Det er svært for os alle.
Men vi deltog i vores første OL i 24 år.
I gjorde det godt. 3-1.
Vi vil ikke tabe i kvartfinalen, men det her bliver ikke jeres sidste OL.
Husk, hvor ondt det gør,
for når I spiller den næste kamp på dette niveau,
vil I ikke glemme den følelse.
I skal huske, hvor fysisk kampen var.
Det er ikke NBA.
Det er FIBA. De er ligeglade. De dømmer ikke.
De spiller videre, ikke? Det er en anden slags kamp.
Shai, du er vores bedste spiller. Jeg vil høre din stemme.
Det er en forfærdelig følelse.
Jeg tror, at jeg måske ikke udnyttede mulighederne godt nok.
Da kampen var slut,
indså jeg, vi først får muligheden igen om fire år.
Det er fandeme lang tid.
Jeg vil råde jer til at huske, hvordan det føles,
for denne mulighed er, hvad den er, fordi den kun kommer hvert fjerde år,
og vi skal være klar i 2028.
Lad os være så gode, vi kan.
Okay, sidste gang sammen. Kom så.
Hold sammen, så kommer vi tilbage. Vi kommer tilbage.
- Canada på tre. En, to, tre. - Canada!
Vi ved, hvem vi skal møde nu. Tyskland.
Vi håbede på at møde dem igen.
Hvad sagde jeg?
Godt spillet!
I kan få svært ved at sove i nat.
Så hvis I allerede tænker på de næste kampe,
skal I forstå, at der altid står noget på spil.
Vi har en chance mod det hold, vi skal møde nu.
Hvorfor tror jeg, vi har en fordel?
De er overmodige, nogle vil endda sige arrogante.
Det er vores mål at bruge deres selvtillid mod dem.
Vi stjæler deres selvtillid.
Vent og se, vi skal nok vinde. Kom så.
Sammen.
Blå, hvid, rød.
Sammen.
- Blå, hvid, rød! - Sammen!
Tekster af: Charlotte Reeve