Koripallopelistä tuskin löytyy enemmän energiaa -
kuin mitä pian näemme.
Voitot olivat 2 - 0 Ranskalle ja 2 - 0 Saksalle lohkovaiheen peleissä.
Voittaja voittaa lohkon.
Molemmat joukkueet ovat ehdolla ensi viikon jatkopeleihin Pariisissa.
Schröder riistää ja ajaa korille.
Schröder syöttää ulos. Wagner, kolmonen…
Sisään! Hän on heti vauhdissa.
Saksa haluaa kasvattaa johtoaan.
Wagner pussittaa.
Saksa on toistaiseksi ottanut niskalenkin Ranskasta.
Mennään!
Miehet, positiivisen kautta!
Mennään!
Saksa johtaa isäntämaata 21 pisteellä.
Sitä on melkein vaikea uskoa.
Miksi olemme täällä? Mitä haluamme?
Haluammeko kultamitalin?
Me emme tiedä, mitä haluamme.
Meidät revitään hajalle. Kukaan ei pääse vapaaksi eikä heitä koreja.
Meitä viedään skriineissä. He vaihtavat skriinejä. Kukaan ei reagoi.
Työnnämme toisiamme puolella kentällä. Emme hyökkää tai vapaudu skriineistä.
Haluamme kultamitalin olympialaisissa. Ja paskat!
Meidät lyötiin viime vuonna. Se ei ole muuttunut.
Teemme samaa tänä vuonna. He nauravat meille.
Kukaan ei reagoi.
Pärjäämme hyvin.
Pyydämme palloa. Edessä on seinä. Se on vain yksi-vastaan-yksi pelaamista.
Palloa liikutetaan kolme kertaa. Kolme donkkia.
Pelaa hyökätäksesi. Liikuta palloa. Syötä.
Emme ole kuin tämä joukkue, olemme parempia.
Kun voitamme, voitamme onnella meitä heikompia vastaan.
Jos haluamme voittaa, meidän pitää pelata yhteen.
Ei näin.
Helvetti.
HEITTÄMÄLLÄ KULTAA
Olin vihainen, että he olivat voitolla.
He olivat tulleet hakkaamaan meidät, ja he tekivät sen.
Voisimmeko vain reagoida ja iskeä takaisin?
Sille puheelle oli tarvetta puoliajalla.
Se oli perusteltua, ja sillä oli vaikutusta.
Hän on vaikutusvaltaisempi kuin kukaan muu joukkueen pelaajista.
Batum, auki ja napakymppi.
Me yritämme juurruttaa Ranskan joukkueeseen sitä,
että olemme epäitsekkäitä ja meillä on taistelutahtoa.
Niiden pitää olla tärkein vahvuutemme.
Jos häviämme, sille ei ole seuraamuksia.
Menemme silti puolivälieriin.
Yritetään edes pelata oikein.
Taistele, iske jotakuta, jotta se siirtyy seuraavaan peliin.
Taistelu pitää sinut hengissä ja antaa sinulle mahdollisuuden,
varsinkin tällä tasolla.
Saksa on… He ovat maailmanmestareita syystä.
Mestaruus ei tule vahingossa.
Wagner…
Franz Wagner!
He olivat meitä parempia. Taistelumme ei riittänyt.
He halusivat voittoa enemmän kuin me,
ja se voi olla hyvä opetus,
sillä jos pelaa niin, voi voittaa kenet vain.
Kysymys kuuluu: mistä he saavat hyökkääjät?
He etsivät vain vastauksia.
LILLE, RANSKA
Domino.
Kymmenen.
Keksin säännöt, jotta pelissä on kilpailua.
Pitää olla jonkinlaisia seuraamuksia.
Jos on vähiten pisteitä, pitää tehdä 15 punnerrusta.
Kuten hänen harteistaan huomaa,
hän on tehnyt paljon punnerruksia.
Hän on tehnyt paljon punnerruksia.
Eikä!
Puhu siitä.
- Mitä tarkoitat? - Hitto!
Mitä helvettiä?
- Tiedätkö? - Tuleeko lisää?
- Sain 15. - Hän sai ne.
Paskahommaa.
Ei.
Paluu!
PARIISI 2024
Upea ottelu Pierre Mauroyn stadionilla -
Yhdysvaltojen ja Etelä-Sudanin välillä.
USA:n tärkein juttu on peliajan jakaminen, ja etenkin se, ettei Jayson Tatum,
NBA-mestari, pelannut minuuttiakaan ensimmäisessä pelissä.
Yksi NBA:n palkituimmista pelaajista, joten siksi se oli iso juttu.
Emme arvanneet Kevin Durantin pelaavan yhtä upeimmista olympiaotteluista ikinä.
Kaikki 12 tyyppiä pystyvät auttamaan meitä voittamaan.
On elintärkeää, että kun saa hetken,
näyttää, tai nostamme toisen kunniagalleriamiehen otteluun.
Se on joukkueen vahvuus.
Bam on yksi vaikuttavimmista ihmisistä, joita olen tavannut.
Hän uskoo siihen, mitä hän tekee,
mutta hän alistuu joukkueelle, ryhmälle,
ja se on voimakasta.
Aina kun hän tulee huoneeseen, hän lyö kättä jokaisen tyypin kanssa.
Ei jätä sitä väliin. Joka päivä on hyvä Bamille.
Hän on supertähti. Hän on NBA:n tähdistössä.
Hän sai kultamitalin vuonna -21.
Mutta hänellä on työväenluokan asenne.
Bam on NBA-pelaajana monipuolinen.
Kun yrittää koota olympiajoukkuetta, haluaa monen roolin pelaajia.
Tarvitaan niitä, jotka eivät tarvitse palloa onnistuakseen,
mutta vaikuttavat peliin.
Ja Bam on yksi niistä.
Hän voi vartioida ketä tahansa. Oikeasti. Hän voi vartioida ketä vain.
Ja silti hän tekee yli 20 pistettä ja ottaa yli 10 levypalloa pelissä.
Hän on ehkä yksi koripallon aliarvostetuimmista pelaajista.
Sanoin hänen äidilleen: "Olette varmasti ylpeä pojastanne -
ja siitä, kuka hän on,
vaikka hän on saavuttanut niin paljon -
ja on tällä uskomattomalla matkalla koripalloilijana."
Minne hän meni? Siinä on Bamini.
- Kerro, kummalle puolelle hän menee. - Sitä yritän nyt selvittää.
- Tuo on pelipaitani. - Sinun pitää kannustaa USA:ta.
Numero 13, Bam Adebayo.
Kyllä!
Kun olin 12, en olisi uskonut,
että kilpailisin toisissa olympialaisissani,
ja äitini saisi olla paikalla katsomassa sitä.
En olisi koskaan…
Hän vain nauttii tekemänsä työn hedelmistä.
Älä nyt.
Etelä-Sudan hakee johtoa. Shayok ajaa korille.
Katso nyt.
Hän luopui pallosta.
Bam, sisään!
Jee!
Tämä on vain jatkuva muistutus siitä, että me tulimme tyhjästä.
Oikeasti tyhjästä.
Tilanne on tasan 10 - 10.
Bam Adebayo, Anthony Edwards, Jrue Holiday, kaikki sisään.
Heidät pitää pysäyttää.
Kasvoin maaseudulla Pohjois-Carolinassa.
- Ota se! - Adebayo pakotti menetykseen.
Noin se käy!
Hyvä puolustus.
Minä ja äitini elimme 12 000 dollarilla vuodessa -
asuntovaunussa ja yritimme selvitä.
Edwards Adebayolle, joka pistää sisään.
Äitini ei ajanut autoa, vaan käveli töihin. Satoi, tuli lunta, räntää…
Oli mitä oli, hän oli menossa töihin.
- Adebayo kaukaa. - Kolmonen!
Hän huolehti aina kouluvaatteistani. Ne olivat pestyjä ja valmiita.
Kun heräsin, saatoin pestä hampaat,
syödä aamiaista ja mennä ulos ovesta.
Hän teki niin joka päivä, kunnes olin 16.
Yhdysvallat johti 20 pisteellä,
ja menee tauolle 19 pisteen johdon turvin.
Lapsena sitä alkaa tajuta -
omaa elinympäristöään.
"Hänen kotinsa näyttää tältä. He ajavat tällaisia autoja."
"Meillä ei ole autoa. Kotini ei näytä tuolta."
Sen takia kypsyin paljon nopeammin kuin tavalliset lapset.
Ajattelin: "Selvä. Minulle on okei, vaikkei olekaan sellaista."
Äitini huolehti, että pöydällä oli ruokaa. Sain olla oma itseni.
Ja sain vielä olla lapsi.
White, tiukasti irti skriinistä, lobilla ylös. Adebayo lentää ilman halki.
Äitini kokema ei ollut helppoa. Ja nähdä hänet Lillessä…
Muuta ei tarvita.
Siinä on kaikki motivaatio.
Kasvoin yhden vaunun levyisessä asuntovaunussa äitini kanssa.
Nyt olemme olympialaisissa.
Tuo on meidän musiikkimme.
Sisällä Adebayo heittää hookin.
Piste-erojen takia USA yrittää voittaa suurinumeroisesti.
Pitää vain jaksaa.
Ja siitä vielä lisää.
USA on ollut ylivoimainen matkalla kohti pudotuspelejä -
ja voittanut keskimäärin 21,3 pisteen erolla.
Se on paljon.
Kahdeksan joukkuetta selviää pudotuspelivaiheeseen.
Kun pääsee puolivälieristä,
on mukana ainakin pronssipelissä.
Asiat muuttuvat kiinnostaviksi.
Kahdeksan joukkuetta on jäljellä. Jokaisessa joukkueessa on supertähtiä.
Helppoa vastustajaa ei ole.
Pudotuspeleissä voi tapahtua mitä vain, mutta menisittekö USA:ta vastaan?
Emme pelkää Yhdysvaltoja.
Odotamme innolla sitä haastetta.
Ei ole kirjoitettu, että voitamme aina.
Tiedämme, että kaikki voivat voittaa meidät ja meidän pitää olla valmiina.
Yksi pudotuspeli kullan voittamiseksi. Se on yksinkertaista.
Pitää voittaa.
Tiistaina on neljä peliä.
Mikä noista puolivälieristä pitäisikö katsoa?
Kanada ja Ranska -pelistä tulee kiehtovaa.
Onko Ranska hyvä?
Hyvä kysymys.
- He eivät ole pelanneet hyvin. - Surkeasti.
Se on virallista, Ranskan joukkue on pulassa.
Saksa nolasi heidät jokunen päivä sitten.
Pelin jälkeen Evan Fournier sanoi: "Nykyään hyökkäys on paras puolustus.
Emme ole enää 1990- tai 2000-luvulla,
kun puolustettiin puolta kenttää. Hyökkäys on tärkeää."
Hän kyseenalaistaa Vincent Collet'n koko filosofian.
"Lisäksi meiltä puuttuu perusteet."
Vau. Selvä, Evan.
Evan on kilpailuhenkinen.
Hän haluaa kovasti voittaa.
Jotkut ovat hiljaisia tappajia.
Hän ei ole sellainen, vaan tulisempi.
Hän ei pelkää hetkeä.
Evan Fournier haluaa heittää ison korin joka kerta.
Hän uskoo onnistuvansa ja sinä uskot hänen onnistuvan.
Hän ei pelkää ketään. Rakastan sitä hänessä.
Hän ei pelkää hetkeä. Ottaa pallon ja pelaa.
Tarvitsemme sitä, jos haluamme pidemmälle turnauksessa.
Paljon on puhuttu. Saimme selkään viime pelissä.
Paine on erilainen, koska olemme kotona.
Ja meidän tehtävänämme on tehdä töitä,
ja uskaltaa todella -
nauttia turnauksesta, paineesta ja kaikesta mukana tulevasta.
Kaikki tämä sormella osoittelu ei auta meitä.
Kaikkien on katsottava peiliin.
Tunnemme jännitystä koko maasta.
Tämä on kerran elämässä tilaisuus. On tärkeää pysyä maltillisena.
Ja samaan aikaan meidän pitää antaa kaikkemme.
Tehty, mikä tehty. Olemme siellä, missä haluamme olla.
Tämä on pudotuspelivaihe.
Nyt ei ole varaa virheisiin.
Eilen Evan Fournier sanoi,
että joskus hyökkäys on paras puolustus.
Onko ryhmä vihdoinkin omaksunut projektin ja identiteetin?
- Mitä voit sanoa hänen sanoistaan? - Ensinnäkin Evan Fournier ei ole ryhmä.
Hän on vain Evan Fournier.
Se on valitettava ja hyväksymätön lausunto,
josta hän on vastuussa.
Hän voi puhua puolestaan.
Sanoin sanottavani enkä kommentoi enempää.
Seison sanojeni takana.
Ikävää, että Vincent ajattelee noin. En halunnut,
että hän pahastuu siitä. Haluan vain, että menemme eteenpäin.
Tarkoitukseni on vain voittaa.
- Montako pistettä saimme eilen? - Seitsemänkymmentäyksi.
Emme voita ketään seuraavissa peleissä 71 pisteellä.
Hän haluaa parempaa ja tietää, että nyt on sen aika.
On hienoa saada kansan tuki.
Mutta sen myötä -
tulevat myös paineet.
Olen pelannut hänelle vuodesta 2014 lähtien.
Minusta hänellä menee hyvin. En koe mitään lisäpaineita häneltä.
Yritämme vain keskittyä yhteen peliin kerrallaan.
Ja tähän asti olemme pärjänneet hyvin.
Koska olemme kanadalaisia, puolet pitää olla ranskaksi. Olemme kaksikielinen maa.
En ole kaksikielinen. Osaan vain:
"Bonjour, je m'appelle Dillon, comment t'appelles-tu?"
Kuulostaa hyvältä.
Jos kysyt minulta, voin sanoa: "Ça va bien, et toi?"
Noin. Sinä leveilet.
Ja "Puis-je aller aux toilettes?" Saanko mennä vessaan?
Siinä kaikki.
Nostan maljan päivänsankari Jax Brooksille.
Kiitos, Dill, että kutsuit meidät tänne.
Ja kiitos, että saamme olla osa tätä. On hienoa osallistua olympiaunelmaasi.
Me kannustamme sinut kultaan, ystäväni.
- Kippis, pojat ja tytöt. - Kippis!
Olen mielestäni väärinymmärretty.
Kentällä pelaan kuin se pelaaja, jota kaikki pelkäävät:
"Hän on suunsoittaja -
ja paskanpuhuja, oli tilanne mikä tahansa."
Ja sitten, kun olen kentän ulkopuolella, voin rentoutua ja olla Dillon Brooks:
mukava, rento tyyppi, joka haluaa olla perheen ja ystävien kanssa.
Kun olit pieni, vein sinut Raptor-peleihin.
Lapsena et pysynyt aloillasi.
Mutta siellä olit kuin liimattu.
Hän keskittyi ja halusi niin kovasti käsiohjelman.
- Joka kerta. - Niin. Käsiohjelma piti olla.
Myöhemmin istuit sängyllä ja luit koko käsiohjelman yöllä.
Koska et ikinä lukenut, mutta sen käsiohjelman sinä luit.
Mutta olit ihan keskittynyt.
Katsoit niitä pelejä, kun Vince Carter pelasi Raptorsissa.
Hän pysyi helposti paikallaan.
Katson koripalloa ja Toy Storya.
- Toy Storya. - Toy Storya, myös.
- Hän rakasti Woodyä. - Kyllä.
Sama se, mitä minusta ajatellaan. Olen kuka olen.
Rakensin pelaajan, joka olen ja kasvan vain lisää.
Kaksi vuotta sitten, kun pelasit, mollasit Jamaal Magloirea.
- Niin. - Huusit hänelle.
- Huusit. "Tämä on taloni." - Joo.
Jamaal sanoi jotain.
Istuin kentän laidalla ja katsoit minua: "Eikö niin, äiti?"
Ja minä…
Muistan sen. Oli hyvä päivä.
Me voitimme sen pelin.
Se oli hyvä päivä.
Tämä on erityistä aikaa. Kiitos, että tulitte.
Tämä pelastaa päiväni. Ja rakastan nähdä teitä.
Muutto INSEPiin oli meille kaikki kaikessa.
Tämä on tukikohtamme. Kävimme täällä nuorempana.
Joten se auttoi meitä keskittymään työhömme.
On kolme päivää puolivälieriin.
On hienoa olla täällä. INSEP on kuin koti.
INSEP on akatemia Ranskan parhaille urheilijoille.
Se on paras paikka, kun on teini, josta tulee ammattilainen,
koska kaikki parhaat ranskalaispelaajat treenaavat samassa paikassa joka päivä.
Kun sinne palaa, tuntee olonsa teiniksi. Siksi rakastan maajoukkueessa pelaamista.
Tunnelma on erilainen. Energia on erilainen.
Tiedämme, miksi olemme täällä. Tiedämme, mihin pystymme. Tehdään se.
Tuntuu siltä kuin olisi taas 13-vuotias, 15-vuotias.
Se on myös hieno tunne, koska siellä on perhetunnelma,
jonka haluamme säilyttää maajoukkueessa.
Se taitaa heijastua kentältä.
Vanhempani tapasivat täällä.
Heidän lajinsa oli judo.
Isästäni tuli maan päävalmentaja.
Kasvaessani olin aina täällä, tapasin urheilijoita -
ja totuin siihen elämäntapaan.
Täällä tapasin myös vaimoni.
Tällä paikalla on erityinen merkitys minulle.
Mitä teidän pitää tehdä voittaaksenne Kanadan?
En ole varma, pitääkö välittää siitä, ketä vastaan pelaamme.
Kyse on enemmän valmistautumisestamme,
yhteneväisyydestämme, uskostamme.
Pitää hoitaa asiat oikein.
Ovi avautuu Kanadalle.
Nash nousee.
Nash ajaa.
Ja pallo lipsahtaa häneltä pois.
Rajan yli. Ranska saa pallon.
Tuo oli paha takaisku.
Voitimme lohkomme olympialaisissa. Voitimme uskomattoman Serbian.
Lohkovoitto antoi paljon uskoa ja toivoa.
Pelasimme Ranskaa vastaan puolivälierissä… Ja hävisimme.
Siinä se. Aika loppuu.
Ranska voittaa Kanadan.
He jatkavat välieriin.
Tässä on pelottavaa samankaltaisuutta,
ja tuntuu, että nyt on tiilaisuus ottaa revanssi.
Kanada voittaa lohkonsa. Vastaan tulee Ranska.
Ainoa ero on, että he ovat Ranskassa. Se lisää asiaan uuden elementin.
Siitä tulee sekopäistä ja Kanadan on voitettava yleisö.
Se oli uskomattoman epäitsekästä.
Sen näkee silmistä. Häneen sattuu.
Tuskaa.
Yleensä kun juhlii, se on pahinta, mitä voi tehdä.
Tuntuu kuin te olisitte saaneet emotionaalisen voiton Serbiasta,
ehkä parhaan voiton ikinä.
En tiedä, kannattaako sitä näyttää jossain vaiheessa. Jos…
Jos saamme emotionaalisen voiton jossain vaiheessa,
en halua, että se vaikuttaa seuraavaan.
Menimme sotaan ja…
Me kaikki teemme virheitä. Kun niin tapahtuu,
täytyy olla selkeä ja rehellinen, ja niin sitä oppii.
Tämä on todella iso juttu.
Meidän pitää ymmärtää, että puolivälierä -
on yksi suurimmista peleistä, mitä olemme pelanneet yhdessä,
varsinkin näissä olympialaisissa.
- Ja 40 minuutin kerrasta poikki - pelissä voi tapahtua kaikkea.
Hyvä. Kulma, poppaus, kulma, poppaus. Menkää asemiinne.
Ranska-pelistä tulee kovaääninen,
energinen, intohimoinen kaikkien niiden fanien myötä.
Pitää iskeä sitä vastaan.
Rakastan sitä. Siitä tulee lempipelini. Olemme Ranskassa,
kohtaamme Ranskan olympialaisissa… Niitä varten elän.
Meillä on mahtava porukka tehdä historiaa -
ja tulla muistetuksi pitkään.
Meidän joukkueemme on sitoutunut ja pelaamme hyvin yhteen.
FIBA-koripallossa tarvitaan toveruutta ja yhteispeliä. Se on minusta saavutettu.
Joukkueessamme on monta kaveria, joilla on rooli, joissa he menestyvät.
Koskaan ei tiedä, milloin se tapahtuu,
mutta tämä ryhmä ymmärtää sen ja on valmis siihen hetkeen.
Ratkaisija voi olla kuka vain. Sitä ei tiedä.
Tiedämme, että Shai ja Jamal ovat ykköspelaajamme.
Tiedämme, että milloin tahansa Lu voi hoitaa pelin,
ja minä voin hoitaa pelin, kun minulla on kuumat kädet.
Alas!
Jos halajamme mitalikierroksille, pitää voittaa peli -
Ranskaa vastaan Ranskassa.
Olympialaisissa… Tällaisesta sitä haaveilee.
Muuta ei voisi pyytää.
Mentiin.
Olemme onnistuneet hyvin pallopaineessamme. Selvä?
Emmekä voi… Emme voi luopua siitä.
Ainoa, jota meidän on tehtävä, on välttää virheitä.
- Ja levypallot. - Kiitos.
- Kanada kolmella. Yksi, kaksi, kolme. - Kanada!
Kuka hoitaa Wembyn puolustamisen vai tekeekö useampi sen?
Siinä on joukko ihmisiä.
Aloitamme Dillonista ja etenemme siitä. Dillon on hyvä puolustaja.
Hän ottaa haasteen vastaan. Hän tekee sen ilman virheitä.
Hän näyttää mallia fyysisyydellään.
- Miten hän vastaa fyysiseen peliin? - Sanokaa te.
- Sano sinä. - Väsyy. Kaatuu.
Puhutte ylpeydestä puolustuksessa, parhaiden pysäyttämisestä.
- Mitä teillä on? - Paljon hienoja pelaajia.
Paljon tekijöitä, jotka voivat vaikuttaa peliin.
Tuntuu, että miehet kukoistavat sellaisina hetkinä.
Ja ajattelemme vain pelin voittamista.
- Kiitos, Dillon. - Kiitos.
Hän on oikea aarre.
Maan puolesta pelaaminen on erilaista kuin joukkueen, seuran tai kaupungin.
Tiedän, mitä paineita meillä ja minulla on.
Pidän siitä paineesta.
Olen nyt tiimini vanhin.
Yksi kaverini kertoi, että kun ekan kerran olin maajoukkueessa,
hän oli kaksivuotias. Mutta olen yhä täällä, koska on erityisen hienoa -
kantaa maansa lippua,
käyttää sinistä paitaa, pelata Ranskalle.
Isäni oli koripalloilija, joten seurasin hänen askeliaan.
Nähdä poikansa pelaavan NBA:ssa,
olympialaisissa, MM-kisoissa, kapteenina Ranskan maajoukkueessa…
En voi kuvitella, kuinka hurjan ylpeä hän olisi.
Hän kuoli, kun olin kolmen.
Hän sai aivohalvauksen koripallokentällä vuonna 1991.
Minä ja äitini olimme katsomossa.
Se oli rankkaa. Se oli rankkaa aikaa.
En koskaan ymmärrä, miksi pelaan koripalloa.
Miksi äitini pakotti minut pelaamaan? Jos jotain tapahtuisi,
En usko, että saisin lapseni pelaamaan samaa lajia.
Mutta äitini tiesi, miten paljon pidin pelistä.
Se oli terapiaa minulle.
Kaipaan eniten sitä, että näen hänen reaktionsa siihen,
mitä olen tehnyt viimeiset 15 - 20 vuotta.
Tapasin Nicolas Batumin, kun olin Le Mansin päävalmentaja.
Kun Nicolas saapui, hän oli juuri täyttänyt 15.
Ja hän erottui joukosta saman tien.
Minuun teki vaikutuksen se, miten helposti ja sujuvasti hän liikkui.
Hän ei vielä ollut pelaaja, joka hänestä tuli,
mutta silti hänellä oli edessään valoisa tulevaisuus.
Olin 15-vuotias. Hän sanoi: "Aloitat harjoittelun kanssamme."
Sitten siirryin ylös.
Hän pani minut kentälle 16 - 17-vuotiaana ja sain johtaa 18-vuotiaana.
Sitten minut varattiin.
Vuotta myöhemmin hänestä tuli maajoukkueen valmentaja, ja se oli eka vuoteni.
Olen työskennellyt hänelle ja hänen kanssaan viimeiset 20 vuotta.
Jos haluamme voittaa heidät vaihdoissa, niin meidän täytyy löytää mismatch.
Tiedän, että joka harjoituksessa pelissä tai videolla,
hän tähtää jotain minuun niin kuin olisin vielä 15-vuotias.
Mutta meillä on sellainen suhde. Ei mitään henkilökohtaista.
Hän on halunnut minun olevan mahtava 15-vuotiaasta asti. Pidän siitä.
Ollaan rehellisiä huomisen pelin suhteen.
Energia ja omistautuminen ovat tärkeitä.
Sieltä se alkaa.
Tiedän, että haluatte voittaa. Me kaikki haluamme.
Sellainen energia on välttämätöntä, mutta sitä pitää kanavoida.
He ovat erittäin vahva joukkue.
Tässä turnauksessa he jäävät vain USA:n varjoon.
Mutta meillä on kaikki tarvittava puolivälierän voittoon.
Ei edes ajatella, mitä seuraavaksi tulee.
Pitää miettiä, mitä panna paikalleen.
Miten luomme menestyksemme edellytykset?
Vastaus on: "Yhdessä."
Tämän takia koripalloa pelataan. Tästä näkee, miksi ollaan olympialaisissa.
Tämä ei ole sarja. Se on yksi peli.
Tämä on isojen poikien koripalloa.
Ei lapsille, vaan aikuisille miehille.
Meidän on tehtävä kolme asiaa voittaaksemme.
Yksi on kotiyleisön käsittely.
Miten se tehdään? Käytetään energiaa heitä vastaan ja pysytään yhdessä.
Onko selvä? Toinen asia: jos saamme huonon tuomion,
emme reagoi siihen.
Jatkamme matkaa, koska se osoittaa kovuutta,
ja he tulevat näkemään, mistä meissä on kyse.
Ja numero kolme:
pelit eivät ratkea yhdessä, kahdessa tai kolmessa neljänneksessä,
vaan neljässä.
Pitää pelata 40 minuuttia. Selvä? Jokainen pallonhallinta merkitsee.
Tulkaa tänne.
Tämä on tarinan alku.
Tämä on poikkeuksellinen tilaisuus.
Se, mikä tekee tästä pelistä poikkeavan, on itsemme ylittäminen.
Vain yhdessä voimme ylittää itsemme.
Se on jotain, johon he eivät ole valmiita, koska siihen ei voi valmistautua.
Koska emme edes me tiedä, miten korkealle kiipeämme.
Olemme pysäyttämättömiä. Käymme heidän kurkkuihinsa kiinni.
Taistelemme jokaisesta levypallosta. Juoksemme kuin demonit.
Palaamme puolustukseen nopeammin kuin ikinä.
Voimme kuolla uupumukseen tänä iltana, mutta annamme kaikkemme.
Emme ole aloitettuamme pelanneet todella hyvää peliä.
Tänään on se ilta! Mennään!
Mentiin!
- Sininen, valkoinen, punainen. - Yhdessä!
Mentiin.
Yritetään pitää hauskaa.
- Kanada kolmella. Yy, kaa, koo. - Kanada!
Hoidellaan ne.
Isäntämaa Ranska yrittää jatkaa turnaustaan.
Vastassa on yksi maailman parhaista joukkueista.
Paikka välierissä on liossa. Voittaja kohtaa Saksan.
Yabusele heittää.
Kolmonen!
Ihan kuin rakennuksessa olisi maanjäristys meneillään.
On toista kuin Lillessä.
- Nyt. Hyvä syöttö. - Tämä on se mies.
Täydellinen syöttö Yabuselelta.
Cordinier johtaa show'ta. Astuu kolmoseen.
Siellä lepää!
Kolme kolmosta alkuun Ranskalle.
Fyysistä peliä sisällä. Wemby torjuu.
Ranska pääsee irti. Cordinier. Sama paikka.
Sama tulos!
Suljemme ne. Kolme neljästä kaarelta,
ja kaksi siirtymästä.
Ranska ei voi tehdä väärin juuri nyt.
Menkää paikoillenne.
Hitto. Vihellä virhe.
Brooks pysähtyy kuin seinään. Ylös ja alta. Brooks.
Ei onnistu. Menetti matkalla ylös.
Pitää olla henkistä kovuutta.
Kyseessä on fyysinen peli,
emmekä ole kovin isoja.
Pysäytä!
Barrett riistää. Ei saanut sitä puhtaasti.
- Naurettavaa. Wemby! - Voi taivas!
Jättää sen. Lessort ja kakkonen.
Se tuli ihan puskista.
Virhe! Voi helvetti.
- En ole saanut vapaaheittoa. - Mutta tämä ei ole…
- Tämä ei ole jalkapalloa. - Jatka etsimistä. Jos haluat…
Tämä ei ole jalkapalloa. Ei "antaa jatkua".
Fournier. Pois skriinistä. Fournier nostaa lobiin.
- Iso lobi. - Lessort viimeistelee.
Ranska hallitsee ensimmäistä neljännestä molemmissa päissä.
Kanadaa yllätetään pelin aluksi.
He ovat menneet postiin.
He ymmärtävät, missä mismatchit ovat ja saavat tilaisuuden.
Kanadalle alkaa kertyä joukkuevirheitä.
Tuomitkaa samaa peliä.
Pelataan!
Johto on nyt 15 pistettä.
Kanadalla ei ole nyt rytmiä. Tämän kaverin pitää päästä vauhtiin.
SGA, silkinpehmeä keskimatkan heitto.
Upottaa kakkosen.
Shai on yksi parhaista pelaajista. Monissa peleissä,
joskus kun asiat eivät suju,
hän tavallaan tuo meille kipinää.
SGA, kaksi kahdesta kahdessa pallonhallinnassa.
Shai Gilgeous-Alexander upottaa.
Tosi hyvä.
Hän on lopultakin täällä. Päästäkää irti.
Lessortia rikotaan.
Ja tuli vähän ylimääräistä.
- Mikä on vapaaheittojen ero? - 16 - 6.
Hei! Vapaaheitot 16 - 6!
Ntilikinaa rikotaan.
Helvetti.
Hei, kaverit, me rikomme. On 20 minuuttia aikaa korjata se.
Älä anna periksi!
Fanit seisovat.
Ranska haluaa päättää ekan puoliskon hyvin.
Yabusele ja kolmonen.
- Sinne menee! - Yabusele!
Hieno ensimmäinen puoliaika Ranskalle.
Teidän pitää olla parempia.
Hän liikkui skriinissä.
Se on kamalaa,
Ettekö voisi viheltää?
Minä pyydän. Pelaan henkeni edestä.
Pystyvätkö he kirimään 16 pisteen etumatkan kiinni?
Jos pelaamme niin, että on kiire…
Tehdään siitä henkilökohtaista.
Hyvää työtä.
Hyvä, pojat.
- Sama uusiksi? - Mitä pitäisi tehdä?
- Puolikas jäljellä. - Mitä pitäisi tehdä?
- 20 minuuttia! - Hyvä!
Se on meidän.
Joo. Hyvä.
Takaisin perusteisiin.
Se on liian helppoa.
- Miten pääsemme peliin? - Puolustamalla.
Hyvä? Ja mitä me emme saa tehdä?
- Rikkoa. - Hyvä. Selvä.
Olen nalkuttanut jatkuvasti,
ja vapaaheitot ovat 25 - 8.
Enkä halua kenenkään valittavan.
Koska he tietävät sen, ja pelaamme heillä.
Selvä? Nyt on kyse siitä, että olemme yhtenäisiä.
Yhdessä. Kukaan ei sanonut, että tämä olisi helppoa.
Taistellaan sen puolesta. Mentiin.
Hyvä!
- Kanada. Yy, kaa, koo. - Kanada!
- Yhdessä. - Yhdessä!
Alku on tärkeä.
- Mennään! - Hyvä, kaverit!
- Tiesitkö, että vapaaheitot ovat 25 - 8? - Näimme sen.
Se on mahdotonta. En ole nähnyt sitä eläissäni.
Mutta minä annan sinulle… Peli kestää 40 minuuttia, joten…
Voiko Kanada nousta 16 pisteen takamatkalta?
Haluaisin nähdä RJ Barrettin kentällä.
RJ:n pistekeskiarvo per peli on yli 20 pistettä.
Pääsisikö Dillon Brooks hyökkäyksessä näkyville?
Brooksin heitot ovat 0 - 5 pelin alussa.
Mitä helvettiä?
Se on kentän paras pelaaja. Ja te annatte rikkoa häntä joka kerta.
Barrett ottaa kontaktin ja hivuttaa pallon koriin.
Onko tämä pieni halkeama ovessa,
jotta kanadalaisjoukkue pääsisi pakoon?
Hieno peli Dortilta.
SGA ottaa pallon.
Kaksi yhtä vastaan. Viimeistelee.
Se oli kaunista.
Ero kaventuu hitaasti.
Kanada 11 pistettä takana.
- Jatkakaa! - Jos haluamme voiton, pitää ottaa se!
Sitä hän tarkoittaa.
Yhdessä!
Neljäs neljännes alkaa.
Pääseekö Ranska maaliin vai onnistuuko Kanada vielä?
Barrett yksin. Sukkana sisään!
Yabusele heittää.
Menkää, menkää, menkää!
Jälleen levypallo Powellille. On auki.
RJ Barrett puolustuksen takana.
Ranskan aikalisä.
Eroa on viisi pistettä.
Juna lähtee!
Meidän on tehtävä lujasti töitä, kuten aiemmin!
Emme enää liikuta palloa. He ovat pomoja. Meidän pitää ottaa riskejä.
Ranska hallitsi peliä täysin.
Ja Kanada on hitaasti palannut peliin.
Anna mennä, Evan!
Fournier etsii sisältä Wembanyamaa.
Fournier virittää.
Hän upottaa!
Iso kori.
Evan on… Peli osoitti, kuka hän on.
Se on hänen kotinsa. Hän kasvoi muutaman korttelin päässä areenalta.
Turnauksen isoimmassa pelissä hän heitti isoja koreja.
Fournier nostaa ylös.
Ja sisään!
Kaksi minuuttia jäljellä. Puolivälieräpaikka on panoksena.
Wembanyama.
Kaksi sekuntia aikaa heittoon. Fournier.
Fournier hoitaa taas!
Ranskan koripallojumalat vastaavat rukoukseen.
Se on yksi niistä yhteisistä hetkistä… Kaikki on hidastettua.
Pallolla kestää, ja sitä vain rukoilee, että se menee sisään,
mutta tietää, että se menee sisään.
Kun hän onnistui, katsomo räjähti.
Se, että hän teki sellaisen suorituksen siinä vaiheessa,
sillä hetkellä… Hän ansaitsi sen.
Ranskan tiukka voitto.
Ranska kohtaa välierissä uudelleen Saksan,
kun he etenevät Pariisin kisoissa.
He eivät lakanneet pelaamasta hetkeksikään.
Se sattuu. Se on kamala, kamala, kamala tunne.
He pelasivat huikeasti maansa puolesta.
Helvetin 42 vapaaheittoa.
Helvetti!
Tämä on vaikeaa meille kaikille.
Mutta voin kertoa, että pääsimme olympialaisiin ensi kertaa 24 vuoteen.
Te teitte hienoa työtä. 3 - 1.
Puolivälierää ei haluaisi hävitä, mutta tämä kokemus…
Nämä eivät ole viimeiset olympialaisenne. Muistakaa, kuinka paljon tämä sattuu.
Koska sitten kun teillä on seuraava tilaisuus pelata tällä tasolla,
tätä tunnetta ei saa unohtaa.
Haluan teidän muistavan tämän pelin fyysisyyden.
Tämä ei ole NBA.
Tämä on FIBA. He eivät välitä. He eivät vihellä.
He katsovat läpi sormien.
Tämä on erilainen peli.
Shai, olit paras pelaajamme. Haluan kuulla äänesi.
Niin. Tämä on kamala tunne.
Luulen, että henkilökohtaisesti… Saatoin unohtaa tilaisuuden.
Pelin päätyttyä tajusin, että kestää neljä vuotta saada uusi tilaisuus.
Se on helvetin pitkä aika.
Minulle itselleni ja muille neuvoni on: muistakaa, miltä tämä tuntuu.
Tämä mahdollisuus tulee vain joka neljäs vuosi.
Meidän on oltava valmiina vuonna 2028.
- Ollaan niin hyviä kuin vain voidaan. - Viimeistä kertaa yhdessä. Tänne.
Pysytään yhdessä, me palaamme.
Me palaamme.
- Kanada kolmella. Yy, kaa, koo. - Kanada!
Tiedämme, kenet kohtaamme. Luvassa on Saksa taas.
Toivoimme kohtaavamme heidät taas.
Mitä minä sanoin, veli?
Hyvin tehty.
Tänään voi olla vaikea nukahtaa.
Jos ajattelette tulevia pelejä,
pitää ymmärtää, että vaakalaudalla on aina jotain.
Ja meillä on mahdollisuus vastaan joukkuetta, jonka kohtaamme.
Miksi luulette, että meillä on etu?
He ovat liian itsevarmoja, ehkä jopa ylimielisiä.
Mutta tavoitteemme on kääntää heidän itseluottamuksensa heitä vastaan.
Me varastamme heidän itseluottamuksensa ja nousemme voittoon.
Mentiin.
Yhdessä.
Sininen, valkoinen, punainen.
- Yhdessä. Sininen, valkoinen, punainen! - Yhdessä!
Tekstitys: Marko Pohjanrinne