Vilken första period vi fick.
Australien sätter press på Serbien.
Det är vinna eller försvinna.
Australien spelar bra.
Foula honom, bara!
Boomers leker med Serbien.
Gå på! Han har tagit sig igenom fem gånger och ni har inte foulat en enda.
- Wow. - Man blinkar, och det står 44-20.
- Nu ringer varningsklockor. - Serbien behöver få ordning på spelet.
Vill vi vinna? Hur ska vi vinna?
Det bästa man kan säga för Serbiens del nu är att det är långt kvar.
Ni är här för att spela kvartsfinal,
men ni låter dem köra med er!
Ni spelar som några jävla mesar.
Har ni ingen jävla stolthet? Skit i taktiken.
De ger oss stryk!
Nej, ut och slåss nu.
Skit i domaren. Skit i alla andra.
Gå ut och vinn!
Basket handlar om att få farten med sig.
Mike Tyson har sagt att alla har en plan
tills de får en smäll i ansiktet och börjar slå tillbaka.
Vi behöver hitta rytmen i spelet och ta kontrollen.
Serbien har skruvat upp spelet.
Trots 24 poängs underläge börjar de faktiskt göra sig påminda.
Bogdanović sätter den. Nu försvinner ledningen snabbt.
Australien leder nu med fyra poäng.
Att vara lagkapten för Serbiens landslag innebär extra stor press.
I Serbien är basket inte bara basket.
Serbien visar ingen nåd.
Om vi tror på varandra har vi inget att frukta.
Det är viktigast.
Serbien har gjort det. De har tagit igen det stora underläget och tagit ledningen.
- Nu får vi se. - Serbien låg under med 24 poäng.
Nu avgörs allt på sluttampen.
Medaljdrömmarna står på spel för båda lagen.
Passning till Reath, vidare till Patty Mills.
Fem sekunder kvar på klockan. Han kastar från strafflinjen…
Den sitter!
Vi går till förlängning.
Fortsätt bara spela.
Många menar att det här är den bästa herrbasketturneringen nånsin i OS.
- Det här talar för det. - Jag håller med.
Försvara! Försvara!
Mills tar sig fram, skjuter…
Den var på väg i, men Jokić slår bort den!
Jokić är unik.
Han är ofelbart bäst planen.
Han tar det lugnt, är behärskad och tappar inte fattningen.
Han fintar.
Jokić…
Serbien är i ledning igen!
Han ger allt. När han har läge gör han mål.
Jokić mot Reath.
Han snurrar runt vid baslinjen… Jösses.
Jokić bär laget på sina axlar.
- Vilken prestation. - Han räddar dem.
Nikola Jokić är bäst i världen.
Serbien försvarar ledningen
och vinner en fantastisk kvartsfinal.
Grymt jobbat! Du är en legend!
Bra jobbat!
Att vara i semifinal är stort, men imorgon väntar en match mot USA.
Nu kämpar vi för medaljen.
Nån behöver slå dem för sportens bästa. Förhoppningsvis blir det vi.
Kom hit.
Bra gjort, serber!
- Vilka är bäst? - Serbien!
Vi ska ut och kämpa som om det vore vårt livs sista match.
OS rullar på och så även USA:s basketlandslag.
Härnäst väntar semifinal mot Serbien på torsdag.
Vinnaren möter antingen Frankrike eller Tyskland i guldmatchen.
FRANKRIKE
Lugnt och fint. Prata med mig.
Byt!
Jag är nöjd med det vi gör nu.
Det handlar inte om begåvning eller inte.
Det är klart att vi har begåvning. Det har motståndarna också, ibland mer.
Nu handlar det om att hindra motståndarna att göra sitt bästa.
Tyskland är ett bra lag, så det gäller även när vi möter dem,
och jag tror vi har det som krävs.
Från kvartsfinalen går det fort.
Vi vann igår och imorgon är det match igen.
En sak som jag märkte av igår,
särskilt i början av matchen, var en förändrad inställning hos er.
Igår gjorde vi äntligen det som vi vill göra tillsammans.
Det är det viktigaste för mig, och jag kände
att jag var tränare för ett lag med en oerhörd gemensam kraft.
Med den här inställningen vet jag inte vad som ska kunna stoppa oss.
- Blått, vitt, rött! - Tillsammans!
När man är bland de sista fyra lagen kan vad som helst hända.
Vi försöker dra lärdom av allt som hänt de senaste veckorna
och hålla fast vid det som vi kan ha användning av.
Sen är det bara att ge allt vi har och leva med resultatet.
En stor kväll väntar på Bercyarenan här i Paris.
Värdlandet Frankrike vill ta medalj
och en seger här skulle ge dem det,
när de möter ett ännu obesegrat Tyskland.
Frankrike är redo att trollbinda publiken,
men Tyskland har spelat med stort självförtroende.
För att vinna gäller det att komma dit med huvudet högt
och ge allt man har på planen.
Det är stort att ha chans på medalj på hemmaplan.
Det händer bara en gång i livet.
När de möttes i gruppspelet var det Tyskland som dominerade
och vann med 85-71. Det här är ett lag som tror sig kunna ta guld.
Att vinna två gånger mot samma lag i en turnering är extremt svårt.
Det kommer att bli en strid.
Vilken stämning det är.
Det är hög ljudnivå.
Energin är på topp, som man vill ha det.
Det här är den bästa spelargenerationen vi har haft i Tyskland.
Vi är stora och fysiska, vi har målgörare, spelfördelare, försvarare…
Så jag tillåter mig själv att drömma lite.
Jag trodde aldrig ens att vi skulle vinna VM,
men nu står vi här som världsmästare.
Jag tror att de kan ta hem det här.
Tyskland har gjort det! De har erövrat världen!
Det var roligt att se laget vinna VM i fjol.
Att bli världsmästare obesegrade är en enorm bedrift.
Jag kunde knappt tro att det var sant. Jag är så stolt över dem.
Jag gillar att bara ha gett järnet och spelat för att vinna.
Vi har fortfarande ett berg att bestiga.
Som världsmästare har man förväntningar på sig.
Det franska laget kan vara väldigt fysiska och utmanande, så vi får inte slappna av.
Att vi har vunnit mot dem en gång innebär inte att vi gör det igen.
Nu möter vi ett annat lag.
Mina grabbar!
Vi vet att ingen basketmatch är den andra lik.
Man kan inte bara trycka på en knapp för att lyckas.
Men jag ska säga vad min magkänsla säger mig om den här matchen.
I tisdags såg jag att när ni väl har bestämt er
så kan inget stoppa er.
Inget kan stoppa er.
Och nu ser jag er här, redo att ge allt.
Tänker nån av er låta tyskarna ta ifrån oss finalen vi förtjänar?
Nej, ikväll spelar vi med raseri! Raseri!
Nu kör vi!
- Blått, vitt, rött! - Tillsammans!
När man spelar hemma har man inte publiken emot sig.
om man förlorar efter att ha gett allt.
Nummer fem, lagkaptenen Nicolas Batum!
Men om man inte ger allt har de all rätt att döda en.
Heja de blå! Heja de blå!
Matchen är igång.
Wagner mot Wembanyama med sju sekunder på skottklockan.
Wagner går rakt på bjässen och gör mål.
Schröder vid trepoängslinjen… Han sätter den!
Det står redan 9-2.
Schröder är ormens huvud för oss.
Han sätter takten, han gör mål och han får med sig laget.
Schröder till Wagner, som sätter en trepoängare!
Wagner kände att det skulle gå.
Franz Wagner är den tyska basketens framtid.
Han är ung, har just gått klart tredje året i Orlando, och är enormt begåvad.
Nu kör vi!
Inte ens tre minuter har gått och Frankrike verkar vilse.
Hittills dominerar Tyskland.
"Aldrig för lågt, aldrig för högt."
Den viktigaste stunden är hela tiden den man har framför sig.
Vi fick spö senast, men är ett bra lag som kan ge vilka som helst en match.
Fournier tvärstannar och sätter den.
Energin har lyft ännu ett snäpp.
Han lobbar in till Theis.
Vilken räddning!
Folket vill se oss lyckas. Antingen finner man styrka i det…
Batum!
…eller blir stressad av det och tappar fokus.
Vi klarar det här för att vi är stabila i försvaret!
Nu gör vi det här!
- Håll koll på bjässen. - Absolut.
- Han är lång som fan. - Ja.
Frankrike har möjlighet att kvittera eller ta ledningen.
Wemby har läge!
Affischläge!
Det står lika efter två perioder.
20 minuter kvar.
Ge järnet sista 20.
Nu skruvar vi upp det här i tredje.
- Nu säkrar vi en ledning. - Våga drömma, killar.
När vi håller vår nivå har de ingen chans mot oss.
Nu var ni mycket bättre i försvaret. Hela laget var med.
De kommer inte förbi.
Nu kör vi!
Om 20 minuter koras den första finalisten.
Batum kastar och sätter den!
Kvällens första ledning för Frankrike.
Frankrike har spelet med sig.
De kom i underläge tidigt men har hittat gnistan sen dess.
Nu gäller det att hålla försvaret uppe och ta vara på returerna.
Tyskland vill hålla nollan och gå vidare till guldmatch.
Schröder mot Wemby… Nej.
De gör det svårt vid korgen med sin längd.
Frankrikes försvarstryck börjar ge resultat.
Lyssna på publiken!
- En trepoängare! - Det var på tiden.
En fullträff!
Frankrike dundrar fram.
Hela sitt liv har de tränat och förberett sig för den här stunden.
Det känns stort att göra nåt sånt här för sitt land.
Man har en vänskap för livet i laget.
Cordinier… Det är foul på en gång.
Det handlar inte om kontrakt eller pengar, bara om att spela basket för sitt land.
Vilken press. Nu har de möjligheten.
Schröder satsar på mål från mittfältet, men nej.
Frankrike har vunnit!
De är vidare till final.
Det är en fantastisk chans att få visa vilken talang Frankrike har
och att inspirera barn i Frankrike och hela världen,
men också att skriva historia för all framtid.
Nu kör vi!
Än är vi inte klara!
Nu kör vi!
- Blått, vitt, rött! - Tillsammans!
Att få ta med min son ut på planen här… Han är åtta år.
Det var här min kärlek till OS föddes, 1996, när jag var åtta år.
Nu kan jag ta med honom ut på planen så att han får uppleva det här med mig.
Det kändes bra att få dela det här med honom.
Pappa skulle ha varit stolt.
Hans son är lagkapten i franska landslaget som nu är i final.
Det är riktigt stort.
Vi sa ju att ingen kunde ta finalen ifrån oss.
Nu ska vi spela final, och vi ska spela final mot ett lag som…
Det är inte säkert att USA vinner, men de vinner 19 gånger av 20.
Men vi ska slå amerikanerna i Paris. Vilken dröm!
Sen jag var barn…
Ända sen jag var barn har jag drömt om det här.
I Tokyo trodde jag att min chans hade gått förlorad.
Mitt livs chans… Men jag har fortfarande chansen!
Och den här gången tänker jag inte misslyckas.
Kom igen!
- Blått, vitt, rött! - Tillsammans!
MORGONEN INNAN SEMIFINALEN MELLAN USA OCH SERBIEN
Okej, vi ska göra det här kort.
Vi kan det här laget.
Jag vill påminna om att matchen är 40 minuter lång.
Vår styrka är att vi nöter ut våra motståndare.
Tro inte att vi kan vinna matchen under de första fem minuterna.
Det gäller att ha konstant bolltryck, konstant aktivt försvar,
och nöta ner dem med tiden.
Vi tar det boll för boll.
Fokusera nu. Vi är i bra form.
Den största utmaningen är nog att det är vinna eller försvinna.
Det är som i NCAA.
Man är alltid bara en dålig match från att åka ur.
Det i sig innebär en press
som våra killar bara är vana vid från finalserier.
Men som tur är har de spelat många såna.
Ni kan Jokić. Vad drar han mest nytta av?
Passningar.
Vi får inte bjuda på enkla passningar. Då får de bra självförtroende.
Vi får tvinga honom att anfalla, och då ska vi försvara.
Det är därför jag förväntar mig det bästa av laget här i slutspelet.
Bolltryck här, kom igen.
Bolltryck här. Jag är här, Book.
Jag är här.
Inte bakom, inte bakom.
Inte bakom ryggen.
Jag ger dig en öppning.
Det går på ett ögonblick. Lite dålig träffsäkerhet eller irritation.
Allt kan hända.
Kom hit. Är vi klara?
Vi har mött Serbien två gånger, varav en vänskapsmatch.
- "Guld", ett, två, tre. - Guld!
Kom igen!
Vi ska inte luras av att vi har vunnit mot dem två gånger.
- Tankar inför matchen? - Att vinna.
Det är allt som räknas.
Att vinna.
En match.
Precis som vid sjunde avgörande.
SERBIEN
Du och Bogdan får välja ett par, tre set.
Ni två tillsammans. Ni har spelat mest.
Vi vann kvartsfinalen och nu gäller det medalj.
Det är därför vi är här.
USA blir svåra, men med Jokić på plan känner vi oss tryggare.
Nikola är en i gänget. Vi ser honom inte som resten av världen gör.
Han är en sån som är rolig utan att anstränga sig.
En elefant har fångat en mus och jagar den i cirklar…
Han är genomschyst och vet hur viktigt det är med laganda.
Kom igen!
Han säger inte: "Jag är Nikola Jokić. Hit med bollen."
Bra jobbat.
Det gör att man har ännu mer respekt för honom, vilket är viktigt.
När nån annan lyfter bollen till avslut ska du vara redo för en passning.
Det gäller mot Australien och det gäller även mot USA.
Aleksas stora dröm är att spela i NBA.
Säg till om det finns nån ledig plats för honom.
Jag kan vara hans agent.
Det vore en perfekt gåva.
Skriv upp det här på Alexas nota.
På Aleksas nota.
För att ta medalj måste man vara på topp.
Kanada har åkt ut, Grekland har åkt ut, Australien har åkt ut…
De var medaljkandidater allihop.
Det ger oss hopp om att vi ska kunna göra en bra match mot USA.
De har världens bästa spelare,
så det gäller att spela på riktigt hög nivå för att slå dem.
LeBron James, min vän… Och KD, han är ett monster.
Alltså…
De är bra allihop, men de skrämmer oss inte.
Vi säger inte: "De är ett Dream Team som kommer att slå oss med 30 poäng."
Kanske att de vinner, men vi är inte rädda. Vi ska ge järnet.
Vi ska ge allt vi har i 40 minuter.
Om det räcker för att vinna blir vi glada, men annars har vi gett allt.
De är ett Dream Team, men de är inte oslagbara.
Jag vet att vi kan mäta oss med dem och jag tror faktiskt att vi kan vinna.
Om vi gör vårt bästa i 40 minuter, så vem vet.
Och med lite tur. Varför inte?
Så ska det låta!
Man vet aldrig.
USA - SERBIEN SEMIFINAL
Målet är att vinna.
Så enkelt är det.
Vi ska vinna.
Vi ska göra det vi ska, spela som vi ska spela.
Och vinna. Det är det enda som räknas.
Minuter, poäng, returer spelar ingen roll…
Bara att vinna.
Serbien! Serbien!
Fortsätt drömma Fortsätt drömma
Fortsätt drömma, USA
Vi ska försvara oss, försvåra för dem och gå på hårt.
Vi ska springa snabbt.
Ni större sätter tryck. Det är så vi knäcker motståndarna.
LeBron, Bam, AD och Joel, ni sätter tryck.
Ni andra sprintar. Kom in tidigt i matchen.
Inte som i förra matchen, där det tog oss lite tid.
Nu kör vi från start.
Alla vet det här.
Så bra är jag inte att jag vet allt,
men vi har visat
att vi om inte annat kan ge USA en match.
Det här avgörs i en match, inte bäst av tre eller fem.
Det avgörs i en enda finalmatch.
Allt är möjligt när det bara är en match.
Lyssna nu.
Om det är några som har en fördel av de två matcher vi har spelat mot USA,
så är det vi.
Ni har fått känna på dem.
Ni har fått känna på Durant.
Jag vill att ni är på honom hänsynslöst.
Ingen visar nån respekt för oss här.
De har redan klargjort vilka finalisterna är, och vi är inte med.
Därför ska vi gå ut med huvudet högt.
Kom igen!
Nu kör vi!
- Vilka är bäst? - Serbien!
För de två lag som alla har sett som de bästa i turneringen
är det de här stunderna som räknas, där allt arbete man har lagt ner,
all gemenskap som man har byggt upp ställs på sin spets.
Jag vet hur viktiga medaljmatcherna är och hur fokuserade alla är.
Det är vi mot världen. Så känns det alltid här.
Man kan läsa all statistik man vill,
men här handlar det om vilka som vill det mest.
- Nu jävlar kör vi. - Kom igen.
Embiid och Jokić, båda MVP, tar uppkastet.
Inför semifinalen…
Bogdanović hittar ett läge.
…kändes det bra, men vi visste att det skulle bli en prövning.
Läge för Petrušev som säkert sätter en trepoängare.
Så där ja!
Jokić tar chansen.
Hur bra man än är så blir det en kamp.
Man vet bara inte när den kommer.
Avramović sätter en trea!
Serbien inleder med fem mål på fem bollar.
Vi visste vad vi hade att vänta oss. Vi visste hur de spelar.
Bogdanović sätter ännu en.
Bogdanović är på gång.
De var inte beredda på den inledningen.
Serbien spelade galet bra.
Men jag visste att stunden skulle komma då jag verkligen behövde leverera.
Jag fann min roll ganska snabbt i första perioden. Vi höll oss flytande.
Passning till Curry som fintar och skjuter.
Jag hade chans på en trea, men missade och fick tillbaka returen direkt.
Curry igen. Fullträff!
Vi har väntat på att se Steph Curry explodera så här. Det är en vacker syn.
- Helvete. - Det är lugnt, det är tidigt i matchen.
När man väl är igång hittar man in i spelet.
Curry får motstånd, men det kvittar.
Då började känslan komma och sen var dammluckorna öppna.
Curry kastar och sätter den.
Man försöker att vara i nuet.
Curry är helt fri.
Inga trepoängare!
Man ska inte känna press, men fortsätta vara aggressiv
eftersom det är det som funkar.
Fjorton poäng!
När vi inte kom igång i första perioden hade vi gudskelov Steph Curry.
Det här går inte.
Varför stannar han?!
Curry försöker göra sig fri. Fint, en studs och…
Curry är glödhet!
Steph Curry har tagit 17 poäng i första perioden.
Det där brukar kunna hända när vi leder med 20.
I den här matchen tog jag 17 poäng i första perioden när vi låg under.
Bogdanović gör sig fri. Han får motstånd, men sätter den!
Serbien leder över USA med åtta poäng.
Serbien verkar inte kunna göra nånting fel.
Ja du, Curry…
Han räddar dem.
FRANKRIKES LANDSLAGSCHEF
Kom igen nu, kämpa på!
Vi spelade faktiskt som vi skulle, men det var en svår match.
De gjorde mål.
Serbien gör en bra första halvlek.
Det föll inte riktigt på plats för oss och de fick flyt.
När man får ett sånt flyt och har världens bästa spelare,
som Serbien hade, så har man medvind.
Jokić fintar, avancerar, gör mål och får ett frikast.
- Jokić både anfaller och försvarar. - Han gör allt.
USA ligger under med 17 poäng.
Jag har varit i såna situationer förut, där man borde vinna.
Bogdanović dominerar.
Han sätter en till och han visar det.
Jag brukar inte prata så mycket, men ibland behöver laget peppas.
"Det här är inte NBA. I Europa spelar vi FIBA-basket."
Nu händer det grejer. James lägger sig i.
Vi gjorde honom orolig.
Vi gjorde vad vi skulle och satte USA på plats.
Som idrottare försöker man låta bli att tänka så,
men ibland rår man inte för det.
"Vi är chanslösa. Vad håller vi på med?" Man hamnar där.
Jag satt i halvtid och tänkte: "Vi kan ha problem här."
Bra jobbat.
Nu ror vi det här i hamn.
- Nu måste vi ro det i hamn. - Vi har gott om tid på oss.
Curry här med nummer 4. Embiid här.
Han vill hit bort. När han kommer här blir han blockerad.
Så jag sätter press här…
…men den här vill blockera så han följer honom här.
Iväg med er.
Serbien har 11 poängs ledning efter två perioder.
Spela smart!
Vi har med oss att vi ska vinna. Det är inget som behöver sägas.
Men börjar ett lag rada upp trepoängare stärks deras självförtroende
och de börjar skjuta över en, och då gäller det att sätta emot.
Ska USA kunna kraftsamla i början av tredje perioden?
Embiid från trepoängslinjen. Den sitter!
- Det börjar bra. - Embiid är här för att spela.
Försvara!
Embiid flyger fram!
En tränares huvuduppgift är att stärka lagets självförtroende
och få dem att hålla huvudet kallt.
Curry! Han sätter sin sjunde trepoängare.
Man ger dem utrymme att göra sin grej, för de är bäst i världen.
Mål!
Trepoängsmassakern fortsätter.
USA har fått flyt här i tredje.
USA försöker hålla takten uppe.
Micić kastar…och den går i!
Fullträff!
Han kastar…och den sitter!
Och han får ett frikast.
Gudurić har chans att ta fyra poäng.
I ett skede kändes det som att vi höll på att vinna.
Jag såg på deras minspel att det började brista, att de inte var lika samlade.
Och vi hade flyt, vi hade roligt.
När Gudurić satte trean och fick frikastet…
De tog inte bara ledningen, deras flyt och deras kroppsspråk…
De hade all energi. "Ska vi verkligen förlora det här?"
USA har det riktigt motigt.
Publiken börjar ana att den här matchen
kan bli den största skrällen på länge.
Pausen mellan tredje och fjärde kändes väldigt lång.
Tankarna snurrade: "Hur blev det så här? Hur tar vi oss ur det?"
Man vill ju inte bli laget som kommer hem tomhänta.
Vi hade full kontroll.
Alla som såg matchen, till och med på tv, kände av energin i arenan.
"Vi ska fan vinna det här."
Hur kan USA bli slaget? Det räcker med en dålig period.
Här har man inte sju matcher på sig.
LeBron James sätter den.
Tio minuter i tvåsiffrigt underläge är inte omöjligt att ta igen,
men då måste allt bli perfekt.
- Durant… Det är godkänt! - Och straff på det.
Hur många bollar i rad behöver man sätta
för att hämta sig mot ett lag som spelar så bra?
USA har knappat in till åtta poängs underläge.
Booker har läge. Tre poäng!
Serbien tar time-out.
Det där avgjorde matchen.
Plötsligt hade vi medvind.
Allt låg uppdukat. Nu var det bara att leverera.
Embiid… Mål och straff!
Man resonerar: "Vi måste få ner poängskillnaden under tio. Ner till sex…"
Embiid hoppar - och sätter den!
Det skiljer två poäng.
Det är så man måste tänka när man spelar på elitnivå.
Man behöver lura sig själv.
USA kan kvittera eller ta ledningen.
Durant stannar upp…
James rycker fram, och han avslutar!
Snabbt hem!
Försvara nu!
Kom igen!
Bogdanović till Jokić.
Vidare till Petrušev som dunkar!
Jokić har Durant på sig. Tre sekunder.
Jokić går bakåt och kastar över Durant.
Han når inte fram. Embiid lyckas inte ta returen!
Bogdanović, Dobrić… Vilket läge!
Nu är det ett annat tryck i spelet.
Booker. James.
Curry satsar på att ta ledningen…
Där sitter den!
Steph Curry har gjort 32 poäng i matchen. USA leder med ett poäng.
Micić…
Nej, inte så!
Han rycker iväg. Booker och Durant är med. James…
LeBron James!
LeCaptain America!
USA har sin största ledning hittills ikväll.
Bogdanović.
Curry.
Curry…
Från ena sidan till den andra.
Det fina med USA-laget är att det kvittar vem som gör det.
Alla kommer att ha varit delaktiga i segern.
Kämpa på!
Matchen är inte slut!
Poäng efter poäng nu!
Spela för att vinna!
USA har två poängs ledning med 52 sekunder kvar av matchen.
James. Durant.
Jag minns att KD fick bollen. Det var mycket som hände.
Jag såg Melo ute på planen, nån satsade på en pick-and-roll,
men Melo sa åt honom att flytta på sig. "Ge mig plats."
Fem sekunder på skottklockan…
Den sitter!
Det var så vacker basket.
Durant levererar.
Helt rätt person fick bollen.
Alla vet att det här är KD:s grej. Han låter sig inte skrämmas.
Sånt där är det inte alla som klarar av.
Vi har med giganter att göra, och då har vi alltid en chans.
Man är ingen superstjärna om man inte bevisar det.
Det handlar om att nå guldet och hur man kan bidra till det.
Nu har Serbien bråttom.
Jokić tar sig in, över Booker och gör mål.
Bra skott av Jokić.
Anfall! Två man!
Serbien verkar inte foula.
- Nu är det foul. - Curry får straff.
Helt rätt person vid strafflinjen.
Tar USA hem det här nu går det här vidare som Steph Currys match.
Sex sekunder kvar.
Bogdanović kastar…men når inte fram.
USA tog sig upp ur 17 poängs underläge
och är nu vidare till final.
Man såg i allas blick: "Vi klarade det."
Det kändes stort med tanke på den väldigt motiga perioden.
Det var därför känslorna svämmade över.
Den här jävla hjälten!
Ja!
Serbien är knäckta.
- En kvar. - En jävla match kvar.
En jävel till.
Vi visste att vi skulle få rejält motstånd här ikväll.
Nu är det en kvar.
- "Guld", ett, två, tre. - Guld!
Ja!
Det var så vackert att se dem samlas som ett lag.
Det är det svåra i OS, att verkligen samlas som ett lag,
inte som en grupp begåvade individer.
Det här är vi. Vi vinner, oavsett vad.
Vi har programmerats för det sen åtta års ålder.
Skit samma vad folk tycker om hur vi gör det,
för i slutänden står resultatet svart på vitt, att vi har vunnit.
Vilken match!
Det var nog den bästa match jag nånsin varit en del av.
Allt stod på spel och jämnare kan det knappast bli.
Det här var mitt livs värsta nederlag.
Man hade lagt ner så mycket tid på det här, och nu var drömmen över.
Jag ville gråta, så smärtsamt var det.
Man är inte sig själv längre.
Det var det.
Vi ledde i 35 minuter.
Det är fan inte lätt. Det kräver energi. Och ni klarade det väldigt bra.
Det är lugnt. Kom hit.
- Ingen fara. - Bra kämpat.
- Vilka är bäst? - Serbien!
Så där ja.
- Nu får vi ta igen oss lite. - Ja, det här var…
- Det här tar nog priset. - Det var värre än Manila.
- Skål för en välbehövd paus. - Skål för det.
- Skål. - Skål.
Bra jobbat.
Grymt.
Hallå där.
Vill du ha en kall öl?
Ja, gärna.
Jag kan ta en.
Absolut.
Tack för den.
- Skål på er. - Skål själv!
Så ska det se ut.
Tack ska du ha.
Ja, varför inte.
Vems telefon? Har AD en telefon?
Susie, kan du filma åt oss?
Vem har en telefon.
- Vi vill få med hela… - Jag har fått en Heineken.
- Du kör old-school. - Jag är 39 år, så jag unnar mig ibland.
Det blir väl tre öl om året.
Hyfsad vändning!
Herregud…
- I Paris infann jag mig äntligen. - Äntligen!
Det var på tiden.
Steph har nyss landat.
Han landade 17.00 och är här nu.
Alla vet att Curry är i stan nu.
Det där var otroligt.
Jag tar en kula choklad.
Den har jag ätit sen vi kom hit och jag tänker inte byta nu.
Man håller sig till det som funkar.
Ikväll ska jag fira.
Nu ska jag fira. Imorgon är det en annan visa.
Men det är klart att man måste fira en sån här seger.
Kolla på alla familjer som är här. Det är det här det handlar om.
Tänk att vi samlas så här på andra sidan jorden.
Vilken kväll.
Ingen här kommer att glömma den här kvällen.
Den här kvällen kommer vi att minnas för alltid.
Så stort är det.
Vi kom igen från underläget och visade hur samspelta vi är.
Helt otroligt.
Nu ska vi bara ta hand om…
Vad kallar vi det där gänget, Book?
Jag har inget namn på dem, men jag är inte orolig.
Nu ska vi bara ta hand om fransoserna. Det fixar vi.
De har inte en chans mot oss.
Undertexter: Karl Hårding