- Ez egy egylabdás meccs. - Micsoda hangzavar!
Nincs nagyobb dráma, mint az olimpia. Semmi.
A párizsi olimpiai játékokat megnyitom!
Dolgoztam tíz olimpián, sok olyat láttam,
ami után lenéztem a gépemre és tele volt könnycseppekkel.
Ez a non plus ultra, a legnagyobb dolog a világ
sporttörténetében.
Megint megcsinálta! Még egy nagy benyúlás!
Megint sikerült!
Mik azok a pillanatok, amikre visszagondolva azt mondjuk, „Ez volt a
- csúcs”? - Bolt győz, még mindig
ő a száz méter királya!
Most dől el, hogy ki lesz a bajnok.
Ha bárhol a világon találkozunk valakivel, aki látta,
máris létrejön köztünk egy kapcsolódási pont.
Bent van!
Az övé az olimpiai arany!
És micsoda befejezés!
Nem kérdés, ő az olimpiai bajnok!
- A világ legjobbjai! - Mi ezért élünk, hogy megnyerjük az
aranyat és egy különleges dolog részesei legyünk.
Curry, egy csodás olimpiai pillanat!
KARNYÚJTÁSNYIRA AZ ARANYTÓL
A MEGNYERT ELŐDÖNTŐ MÁSNAPJA
Fáradt vagyok. Most rettentő fáradtnak érzem magam.
Vannak meccsek, amik nagyon próbára tesznek.
Tudtuk, hogy lesz ilyen és ez az volt. Szerencsések vagyunk…
És büszkék vagyunk a fiúkra, akik nagyot küzdöttek
a negyedik negyedben.
Elképesztő volt.
Most a legfontosabb a pihenés, és hogy rákészüljünk a holnapra.
Még ma reggel, fél nappal a meccs után is nehéz elhinni,
ami történt. Minden ellenünk szólt.
Ők nagyon jól játszottak, nekünk nem igazán ment,
de megmutattuk, hogy van tartásunk és nagyon akartuk
ezt a győzelmet. Egy élmény volt nézni a negyedik negyedet.
Az első három nem volt annyira
szép, de az, amit a srácok a negyedik negyedben
műveltek, egészen különleges volt.
- Bravó! - Nem könnyű oda bejátszani a labdát.
Mi figyelünk minden szerb sportolót.
Nehezebb dolga van, mint Jokának az amerikaiak ellen.
A tegnapi, azt hiszem, az egyik legjobb meccs volt,
amin valaha játszottunk vagy akár csak láttunk.
A lehető legjobb játékukra volt szükségük. és lehetett látni rajtuk,
például amikor kosarat dobtak, hogy mennyire megünnepeltek minden pontot,
és hogy örültek a végén. Nagyon meg kellett küzdeniük
ezért a győzelemért.
Egyénileg jobbak nálunk, de csapatként nem mondanám,
hogy jobbak. Csapatként.
Nem vagyok szomorú. Nem lógatjuk az orrunkat,
mert az egyik legjobb, ha nem a legjobb csapat ellen játszottunk,
amely valaha pályára lépett.
Meg kell szereznünk a bronzot. Ha a miénk lesz a bronzérem, akkor minden jobb lesz,
- az egész. - Az siker.
Az biztosan siker.
Az a legrosszabb, ha a tiéd az úgynevezett faérem,
a negyedik hely, ami nem érem.
Ha érmet nyerünk, az ország büszke lesz ránk.
Ez mindenkinek fontos.
Avramović megszerzi, kezdődik a bronzmeccs. Jokić, nagyon erős.
Az ember úgy érzi, nincs is jobb dolog a világon, mint a szerb válogatott mezét
viselni, a hazánkat képviselni, és a szerb szurkolókért játszani. Mit
tehetnénk? Persze, hogy a maximumot nyújtjuk.
Bogdanović! Micsoda kosár!
Egyszerűen nem kaphatunk ki. Ezt éreztem.
És Szerbiáé a bronzérem itt, Párizsban!
VÉGEREDMÉNY: NÉMETORSZÁG - SZERBIA 83-93
Ki a legjobb?
Bravó, Boca!
Még egyszer!
Köszönöm!
Na, ezt felveheted! Vedd fel, vedd fel!
A nagyember az első pontokban, lepattanókban,
asszisztokban és labdaszerzésekben is.
- És ő a legszebb is. - Ki? Nem, nem ő.
Joka, tesó!
Veled akartam megöregedni
Anyád is óvott téged, bébi
Az olyanoktól, mint én
Egész nap buli volt. Nem lehetett leülni és élvezni a pillanatot. Nyomni kellett
- végig. - Hogyhogy nincs sör?
Nem hagytuk abba.
Meglett a bronzérem, így a nyarunk is sikeres volt.
- Tósztot mondok. - Hadd segítsek.
Nekem már megvan a beszédem.
- Beszélhetek a játékosok nevében, Bogdan? - Hogyne.
- Köszönöm. - De csak röviden.
- Nyugi, nem lesz hosszú. - Elég lesz egy mondat.
Köszönöm minden csapattársamnak ezt a csodálatos nyarat.
Ez a bronz úgy fénylik majd, mint az arany,
- és győztesként térhetünk vissza a hazánkba. -Így van!
A célunk egy történelmi berúgás volt!
FRANCIAORSZÁG
EGY NAPPAL A DÖNTŐ ELŐTT
Ma is a szokásos rutint alkalmazzuk.
Először közepes gyaloglással melegítünk be.
Mi lesz a holnapi meccsen?
Egy kicsit aggódom miatta.
Az amerikaiaknak borzasztó erős csapatuk van.
Még mindig ők a nagymesterek, de egy meccsen
tényleg bármi megtörténhet. Sokszor elmondtam Tokió előtt,
a szokásos napi sétáim közben,
hogy ha százszor lejátsszuk a döntőt az amerikaiakkal,
néhányszor nyertünk volna.
De azt hiszem, ez inkább egy álom volt.
Amikor reggel felébredtem, nem tudtam, hogy nyertünk-e.
Tényleg nem tudtam.
- Én is fura dolgokat éreztem reggel. - Boldogan ébredtem, és nem
igazán tudom, hogy miért.
Aztán megnéztem a telefonom és azt mondtam, „Akkor jó!”
Na igen!
Szerintem LeBron már nem olyan gyors, mint régen.
Nyomás alatt kell tartanunk őt. Ez lesz a kulcs.
Nem viheti be, rotálni fogunk, és, ahogy mondani szokták, „imádkozzunk,
hogy kihagyja”.
Mielőtt megmutatnám ezt a videót, valamit mindenképpen tudnotok kell.
Nem könnyen találom a szavakat, de először is szeretném
megköszönni nektek.
Valószínűleg a holnapi lesz az utolsó meccsem a válogatott élén,
és persze nem kell tökéletesebb befejezés, mint egy ilyen mérkőzés.
Elérhetjük azt, amiről mindannyian álmodtunk.
De együtt kell megtalálnunk a megoldásokat.
Egy átlagos játék az amerikaiak ellen nem elég.
Rohanni kell utánuk, nekik kell menni, oda kell állni az arcukba,
aztán meglátjuk, hogy mi lesz.
De csak így lehet esélyünk ellenük.
2021-ben kétszer játszottunk ellenük és egyszer győztünk.
Nem féltünk, mentünk előre.
Ellenük csak ezt lehet csinálni.
A legnagyobbak közül LeBron már 40 éves, Steph Curry is 36. Le kell támadnunk őket.
Az NBA-ben nem sok csapat támad le keményen.
Nem szereti a kontaktot. Szorítsuk ki a pályáról, először jöjjön a fault. Legyünk
- fizikálisak, azt nem szereti. - Victor, amikor Durant
belép, neked kell levédekezned.
LeBron James, Kevin Durant, Steph Curry - nekik ez az utolsó meccsük.
Nem hiszem, hogy ki akarnak kapni, ezért biztosan oda fogják tenni magukat.
De így sem fogják tudni hozni azt az intenzitást, amit mi.
Ez lesz az utolsó meccsem a válogatottban. Tizenöt évig játszottam, sok Eb-n,
négy vb-n, és ez a negyedik olimpiám. Hazai pályán, egy olimpián,
az amerikaiak ellen, ennél szebb búcsút álmodni sem lehet.
Remélem, jól sikerül majd.
Kék, fehér, piros!
A DÖNTŐ REGGELE
Izgulok, mégis csak ez a döntő. Hiányozni fognak a srácok. Ha majd újra találkozunk
az egymás elleni meccseken, eldumálgatunk erről. Muszáj lesz innunk egy pohár bort
- vagy valamit. - Van valami neve a csoportnak?
- A bosszúállók. - Bosszúállók?
Ja. Ja. Bosszúállók.
Nekünk kell megadnunk a meccs alaphangját.
Ez a korszak határozza meg a kosárlabda következő húsz évét.
Máshogy emlékeznek ránk, ha ezüstérmesek leszünk,
úgyhogy muszáj megnyernünk. Sokan azt akarják, hogy veszítsünk,
hogy legyen miről beszélni. De tudod, mit?
Szerintem jó, ha felbosszantanak. Tudjuk, hogy megkapjuk a magunkét,
ha veszítünk. De ha nyerünk,
csend lesz, úgyhogy én azt mondom,
inkább legyen csend.
Minden olimpián új csapattársakat ismertem meg, és kíváncsi voltam,
milyenek a mindennapokban. Persze Bron-T és Steph-et már ismerem,
de a fiatalabbakról, Ant-ről, Haliburton-ről,
Jason Taytum-ről, nem tudom,
mit csinálnak edzés után, hogyan dobálnak,
hogyan súlyzóznak. Úgy érzem, mindenkitől tanulhatok.
Amikor a Warriors-ban voltam, ezt mondtuk minden időkérés végén:
„Csak mi”.
Első bajnoki cím után csináltattam,
2017-ben.
Steve, Steph. Egy csomó szép emlék.
Remélem, hogy megcsináljuk, amiért jöttünk.
12:30 - 9 ÓRA A KEZDÉSIG
Oké, srácok. A mai lesz az utolsó meccsünk.
A franciák egy hónappal előbb kezdték a felkészülést, mint mi.
De ettől függetlenül minden esélyünk megvan
rá, hogy elérjük a célunkat és nyerjünk. A legfontosabb, hogy ne lepjen meg minket,
milyen keményen játszanak. Csak úgy tarthatják velünk a lépést,
ha keményebbek lesznek nálunk. Megpróbálnak majd lenyomni minket.
Ezt nem szabad hagynunk. Ők vannak otthon,
hatalmas lesz rajtuk a nyomás, az ország súlya,
és hasonlók. Ennek a csapatnak az előző két meccsen
már teljesen más volt az identitása. Még ők sem ismerik saját magukat.
Nekünk sokkal jobb játékosaink vannak.
Mi vagyunk a jobbak,
ezt ne felejtsétek el.
Az olimpiai döntő a csúcsok csúcsa, mint egy nagydöntős párharc
hetedik meccse, és mint a March Madness.
Ma este kiderül, ki lesz a bajnok. A házigazda franciák,
vagy a hatalmas amerikai csapat, amely zsinórban az ötödik aranyára hajt.
Ők a házigazdák,
náluk játszik a sportág történetének egyik legnagyobb fiatal sztárja.
Mindenki megőrül értük, és megérdemelten jutottak el idáig.
És itt van az amerikai csapat, csupa klasszis.
Úgy éreztem, ez egy olyan pillanat, ami a kosárlabda igazi ünnepe lehet.
Bár tudjuk, hogy az amerikaiak a sportág
tanítómesterei, egyetlen ellenfél sem verhetetlen.
Mi külföldről jöttünk. Hajrá, 2024!
Ez a mi országunk! És győzni fogunk,
bármilyen fantasztikus csapat is az ellenfél,
és bármilyen jól is fog játszani ma este.
LEBRON, FOGADJ ÖRÖKBE! LA-BEN AKAROK JÁTSZANI
Ez nem egy átlagos meccs lesz.
Több lélekre lesz szükség, amit ki kell vinnünk a pályára.
Ennek kell repítenie minket. Együtt érhetjük el a célunkat!
És akkor örökké az elsők leszünk!
Kék, fehér, piros!
Ez egy meccs. Ha mindent beleadunk,
a közönség segítségével két órán belül legendákká válhatunk.
Már most is hősök vagyunk, de legendák lehetünk.
Gyerünk. Mindent bele!
A pillanat, amire két hete várunk. Kié lesz az arany?
Sok szerencsét. Örülök, hogy veletek játszunk.
Köszönöm szépen. Jól van, sok szerencsét. Sok szerencsét!
Joel, a tiéd. Steph, ahogy jössz fel, mindenképp LeBron-nak passzolj. Joel te
betörsz, Book, te egyedül zársz. Kevin, rád fog kijönni a játék. Na, gyerünk,
- srácok. - Gyerünk, védekezz!
- Figyelj a lepattanóra! - A kosárlabda érdekes játék. Minél több
meccset játszol, annál nehezebb az edző dolga. Nem tudhatod, mi
történik egy ilyen meccsen.
Ez a két nemzet ismét összecsap a kosárlabdavilág
trónjáért. Biztos vagyok benne, hogy nagyszerű, szoros csata vár ránk.
Durant hozza fel. James egyedül beviszi.
- Wembanyama! - Az elején hatalmas volt a tempó. Csak
jöttek a kosarak egymás után, triplák, zsákolások. Őrület, de ha így
játszol ellenük, hát, az hosszú este lesz.
Próbáltunk egy kicsit lassítani, jobban figyelni a védekezésre.
Nyomás, nyomás, nyomás!
Egy erősebb csapat ellen sokszor a legrosszabb, amit tehetsz,
hogy csak bámulod őket.
Nekik kell rontani, agresszíven, hogy ne legyen könnyű dolguk.
A tempó, de kurva okosan kell játszanunk!
Durant megpróbál betörni.
Ntilikina nem riad vissza a keménykedéstől.
Tudom, hogyan próbálnak megállítani a védők minden meccsen. Keményen odalépnek,
próbálják megakadályozni, hogy cselezzek, az a céljuk, hogy kellemetlen helyzetbe
- hozzanak. - Durant, hármas!
Nekem az a dolgom, hogy alkalmazkodjak mindenhez,
- és a legjobbak mind ezt csinálják. - James. Ó, milyen passz! Ez varázslat!
Ez talán minden idők legjobb csapata.
- Edwards. - Ez az!
Az összes játékosuk fiatal. Elképesztő a keretük.
Mi csak egy csapat francia srác vagyunk Párizsban,
minden idők talán legjobb játékosa vagy legjobb irányítója ellen.
Strazel bedobja! Nyílt a meccs. A Bercy bank.
Coulibaly passza, és ott van Strazel! Egy Coulibaly-villanás!
És Amerika időt kér.
Jól van. Steph, Book, Jrue, LeBron, Bam. Hé, eddig nem rossz. Bedobtak egy hármast,
van egy kis szerencséjük. De ne engedj ki, ne hagyjuk szabadon a kinti dobókat, jó?
Maradj közel. Mindenki vágyott erre a hangulatra.
Nem véletlenül vannak itt. Az olimpián akartak játszani.
Aki nem szereti a nyomást, az maradjon otthon.
De aki szereti ezt a hangulatot, és ezt a nyomást, annak itt a helye.
James, vele szemben Wembanyama.
Sokkal hatékonyabban szeretnék védekezni. Minél többet tudsz,
annál több mindent tudsz előre. Atletikus-e? Balkezes vagy jobbkezes,
szereti-e a dobócseleket? Olvasni kell a pozícióját a pályán,
a csapattársaiét és az én csapattársaimét is.
LeBron, csel, beviszi, de nem tudja bedobni.
Holiday, nincs több idejük, lejárt a támadóidő.
Ez… a legfontosabb számomra.
Gyerünk!
LeBron James jól befűzte Wemby-t. Ó! És Bam letépi a gyűrűt! LeBron James.
LeBron James! Mint a vonat, dobhat még egyet.
Megrázták magukat és megint ők vezettek.
James, Curry, Durant. Bent a hármas!
A fiatalok azt kérdezték: „Hogy lehet készülni egy ilyen meccsre?” Azt mondtam:
„Nem lehet”.
Hányszor kell még ezt mondanunk: LeBron James, majd Steph Curry és Kevin Durant.
Úgy tűnt, hogy nem lehet megállítani KD-t, mert ő a „harmadik opció”.
De nem, ő is képes tizenötöt rádobni
egy félidő alatt, ha akar. De akkor sem adtuk fel.
Yabusele. Ó! Yabusele, egy hatalmas zsákolás!
Ott a király, de nem ijed meg. És Yabusele bezsákolta!
Ez komoly? Nahát, oké.
A közönség megőrült.
Ilyet ritkán csinálnak LeBronnal.
- Wembanyama, vele szemben Durant. - A szokásos.
Négy másodperc. Wembanyama, tovább passzolja, Yabusele, ez igen!
Nagy hajrá a franciáktól a félidő végén.
Örültünk, hogy versenyben vagyunk.
Nem vezetnek vagy 25 ponttal, csak nyolccal.
A nyolc pont semmi a kosárlabdában.
Ez csak… két perc alatt eltűnik.
Jól játszunk, tudunk blokkolni. Még egy kis védekezés és jók leszünk.
A nyolc pont az nem sok. Jó lesz ez.
A hibák miatt még keményebbek lesznek. De ha nem úgy védekezünk, ahogy szoktunk,
az nem lesz jó…
Nem vagyunk önmagunk, mert a 49 pontjukból 29-et
gyors átmenetből dobtak.
Óvatlanok vagyunk.
Kinyílunk és nem gondolunk a következményekre.
Siettetjük a passzokat,
de akkor ők… bumm! Lekontráznak. Ezt nem lehet, ha győzni akarunk!
Meg lehet verni őket!
Ha egységesek vagyunk, ha tempókat dobunk, ha belemászunk az arcukba…
A zárt védekezés az erősségünk! Akkor… csináljuk ezt.
Ha mást csinálunk, nem fogunk győzni. Utolérjük őket!
Gyerünk, srácok!
Ez a mi napunk!
Kék, fehér, piros!
Teljesen rendben volt, hogy a szünetben nyolc ponttal vezettünk.
Ez nem egy rossz helyzet.
Kevin és LeBron fogja Wembanyamát. Maradjon Joel? Jó, maradjon Joel.
Akkor úgy éreztem, hogy nem fogják bírni.
Most vagy soha. Azon fog múlni, hogy ki akarja jobban.
Durant. Rádobja Wemby felett és bent van. James és az átmenet, kiteszi
Curry-nek. Csel, eldobja, Curry, bent van. LeBron passzol vagy rádobja?
LeBron remekül irányít.
Megint Curry. Francia időkérés. Az amerikaiak elléptek 14 ponttal.
A legnehezebb feladat az volt, hogy kordában tartsuk az érzelmeinket,
figyeljünk a játék fizikális és mentális részére, és próbáljunk minél
határozottabban játszani és élvezni a meccset minden pillanatban, bármi is
- történjen. - Törjük meg őket. A következő három
percben törjük meg őket. Menni fog.
A meccs során többször is volt kétszámjegyű
előnyünk. Nem sok hiányzott, hogy megtörjük őket. Hé, figyelj, figyelj!
Nem törtek meg, nem törtek meg. Ebben nagy része volt Wembanyamának,
de a többiek is feljavultak.
Nem adták fel, amiért le a kalappal előttük.
Fournier. Bent van a hármas!
Csináljuk! Harcoljunk minden pozícióért, labdáért, minden lepattanóért.
Hittünk magunkban és a csapatban. Attól jó, remek vagy rossz egy csapat,
hogy hogyan reagál a nehéz helyzetekre. Mert azok maguktól jönnek.
59-68 - az amerikaiak vezetnek, de nem sokkal.
Ez szép játék volt.
Szépen csinálta Fournier.
Én hiszek. Hiszek abban, hogy meg tudjuk csinálni.
Davis csúnyán eladja!
Mindenképpen el kell kerülni, hogy szerepet kapjon a legjobb hatodik,
vagyis a közönség.
Legalább nyolcpontos előnnyel fordulhattunk volna a negyedik negyedre,
vagy tízzel, de eladtuk a labdát, ők meg dobtak egy könnyű kosarat.
Egy blokk! De már leszállóágban volt a labda, így a kosár érvényes.
- Hirtelen hat pont lett. - Micsoda fordulat, a
franciák még feljebb zárkóznak.
A negyedik negyedet pedig ők kezdték,
megváltozott a játék képe és szorosabb lett a meccs.
A franciáknak nem volt veszíteni valójuk, esélytelenek voltak. És azt hiszem,
a játékosaim érezték ezt a nyomást.
Amerika 14 ponttal vezetett,
de a harmadik negyed végére a franciák visszajöttek hat pontra.
Ez a tíz perc dönt az aranyéremről.
A negyedik negyed elején abban bíztam,
hogy újra el tudunk lépni és ezzel a franciák
reménytelen helyzetbe kerülnek.
Durant. Hármas… bent is van!
- 12 pont, 14 pont. - Holiday! Bedobja!
- Három támadás és… végük van. - A franciák feljöttek hat pontra, de az
amerikaiak előnye most is két számjegyű.
Hé, figyelj, figyelj!
- De nem sikerült. - Fournier nem dobja el. Beteszi,
Lassort és Holiday. Lefordul és bent van!
Coulibaly a labdával, visszalép és bedobja!
A negyedik negyedben feljöttek, mert mi sorra eladtuk a labdákat.
Batum, okosan. James, megint megszerzik a franciák.
Megint eladja, Yabusele végigviszi. Yabusele! És fault!
Kihagytam egy hatalmas ziccert…
Még három és fél perc. Öt pont a különbség,
még nyílt a mérkőzés. Davis hiába küzd,
Batum szerzi meg. Wembanyama indul, Yabusele betör,
Durant blokkol! De Wemby bedobja.
Tartottunk attól, hogy feljönnek, de továbbra is magabiztosak voltunk.
Nem mondtunk semmit a játékosoknak, de a stábommal úgy éreztük,
hogy Wembanyamának nagy meccse lesz.
Miután Wembanyama megszerezte a támadó lepattanót és feljöttek háromra,
akkor fontos volt, hogy csak pozitív dolgokat
mondogassuk magunknak.
Fontos volt, hogy tudjuk, mi a tét és számított a pillanat.
- Ez egy egylabdás meccs! - Mi a tét? Mit akarok csinálni? Milyen
állapotban vagyok? Hogy tudom megnyugtatni magam? Próbáltam minél nagyobb levegőket
venni. Sok minden átfutott az agyamon.
Amikor Wemby felhozott minket három pontra,
három perccel a vége előtt, azt éreztük,
hogy itt az esély. Talán elbizonytalanodnak
vagy összezavarodnak.
Bármilyen jók is, 15-ről visszajöttünk 3 pontra.
Micsoda hangzavar.
Ne féljünk a rossz dobástól vagy az elrontott
passztól, mert az… megköti a kezünket.
El kellett fogadnunk,
hogy kiszámíthatatlan a végkifejlet,
de meg akartuk nyerni.
Pár perccel a vége előtt megbeszéltük, hogyan tovább.
Steph odajött és azt mondta, „Mester, gyerünk!
” Meghúzta a fülét és ezzel behívta a pick-and-rollt Steph-fel és LeBronnal.
Steph csak ennyit mondott: „Adjátok ide a labdát
és én majd megcsinálom. Nem lesz gond”.
A fülhúzás olyasmit jelentett,
hogy játsszunk szervezetten és nyugodjunk meg egy kicsit.
Hé, LeBron! Gyerünk! Jöjjön a fül Steph-fel.
Hé! KD! KD! A fül jön velük. Menjünk befelé.
Ekkor Steph átvette az irányítást.
LeBron-nál volt a labda, én helyet csináltam neki. Amikor kiléptem a
zárásból, a háta mögött passzolt és mire észbe kaptam, a labda már ott is volt a
kezemben. Nem is volt időm átgondolni, mi történt.
James. Curry. Csel, tripla, bent van!
Steph azt mondja, „Nyugodjon le mindenki!”
Ünneplés közben mutattam, hogy nyugi. Ez elsősorban magamnak szólt, mert tudtam,
hogy ez a négy perc határozza meg az olimpiai szereplésünket.
- Visszalép. Csel. Curry. Hihetetlen. - Ilyen… ilyen nincs. Azt
mondja, ne törődjetek velem.
Engem már semmi nem lep meg, amit Steph Curry csinál,
de még mindig lenyűgöz. Ő tényleg hihetetlen dolgokra képes,
de ha ő csinálja,
mégis hihető, mert ő Steph.
Curry és megint Durant, vele szemben Yabusele.
Curry továbbteszi. Booker beindul. Vissza, Curry, megint! Hát persze!
- Ez az! - Steph Curry, az olimpia nagy pillanata!
Mit mondott? Mit fognak most mondani? Mit fognak mondani Steph Curry-ről?
A nagy játékosok ezért nagyok. Tudják, mit kell tenniük, érzik a pillanatot,
és tudják, mit várnak tőlük. És Steph Curry érezte a pillanatot.
Nem hiszem, hogy van olyan,
aki látta a meccset és nem lett Steph Curry-rajongó. Még ha a franciáknak
szurkolt is, biztos, hogy lenyűgözte, amit ő művelt.
- Wembanyama eldobja kintről. - Be kell mennie.
Victor Wembanyama. Igen! Ez is mutatja, miért akkora klasszis,
alig 20 évesen!
Ez a hármas visszaadhatja a reményt. Ne adjuk fel!
Ok, talán történik velünk valami. De akkor jött a 4-es…
Tudtam, hogy mennyi van hátra, igyekeztünk minél jobban
lefuttatni az órát. Kint voltam a szélen, és láttam, hogy két védő jön rám.
Ösztönösen csináltam egy cselt és tovább tettem KD-nek. Azt hittem,
hogy LeBronnak adja, mert LeBron üresen volt a szélen.
De KD visszaadta nekem. Ahogy megkaptam a labdát,
az izommemóriám dolgozni kezdett és ennyi.
Emlékszem, megkapta a labdát és Fournier-vel igyekeztünk becsapdázni.
Kilépett balra, azzal a hát mögötti mozdulattal elérte, hogy ne tudjuk
blokkolni. Annyira alacsonyról indította, és amikor elengedte, szinte
hátradőlt, másfél-két méterrel a vonal mögül. Az egy nagy pillanat volt.
Az egy őrült dobás volt. A lábmunka nehéznek tűnik, de sokszor csináltam már,
hogy egy csel után kilépek jobbra, úgy éreztem, ha nem blokkolnak le, akkor be
fog menni. Fogalmazzunk úgy, hogy muszáj volt bedobnom.
- Steph Curry-nek most nagyon sül a keze. - Ez hihetetlen!
Minden bemegy ma Steph Curry-nek, egyszerűen nincs mit tenni!
A Bosszúállók megnyerik az olimpiai döntőt!
Egyszerűen keresztre feszít minket Steph Curry!
Három pontra feljöttünk az amerikaiakra, nagyon közel, csak három pontra!
Nézzék, hogy táncol. Ez ennyi volt.
A labda sokáig volt a levegőben. És amikor bement,
akkor elkezdtem érezni az arénát.
Ó! A végső döfés!
Jó éjt! Jó éjt!
- Nyolc tripla Curry-től. - Jó éjt!
A „Jó éjt” elképesztő volt, elég sokáig kitartottam.
Bazmeg, Steph Curry. Jézusom!
Azon a meccsen, azon a helyen,
van róla egy nagyon jó fotóm, amit ki fogok tenni a házamba.
Éreztem az egész arénát,
de én elvoltam a saját világomban és ünnepeltem a pillanatot.
Ami a dobást illeti, az egy elég nehéz dobás volt,
de elég jó lett. Amikor megláttam Melót és a reakcióját,
hogy beugrik a pályára,
aztán láttam, hogy szinte mindenki megőrült,
akkor fogtam fel igazán, milyen különleges ez a pillanat.
Egy álmom vált valóra, számomra a lehető legtökéletesebb
módon ért véget a meccs.
Igen, az elég különleges volt.
Amikor bedobta…
ahogy reagált a közönség, a kispad,
a francia csapat - ez volt a kosárlabda történetének egyik legnagyobb pillanata.
Az biztos, hogy szörnyű lett volna, ha mutatom, hogy „jó éjt”,
de még túl sok van hátra és az ellenfél megfordítja. De az ember érzi,
hogy mikor van vége és mikor kell lefektetni a gyerekeket.
Játékosként nehéz, de azt el kell ismerni, hogy ez elképesztő volt.
A világ játékosainak közel 100 százaléka elrontotta volna azt a dobást.
Csak egy ember tudta bedobni. Ő…
LeBron James, Steph Curry, és Kevin Durant: még egyszer,
utoljára a hátukra tudták venni a csapatot.
Vajon meddig láthatunk még ehhez hasonlót?
Máris indul Booker! És itt a vége. Ő a rosszfiú.
A francia közönség soha nem fogja ezt elfelejteni.
Zsinórban az ötödik olimpián az Egyesült Államoké az arany!
Szép volt. Nagyon jók voltatok. Szép volt.
Jézusom! Kurva nagy mázlista vagyok, hogy ismerhetlek. A francba, tényleg
- hihetetlen vagy! - Kösz, Mester. Neked köszönhetjük.
Te vagy a legnagyszerűbb ember, akit ismerek, minden szempontból.
Tizenöt-húsz éve a francia egy egész jó csapat volt.
Most viszont már mindig a dobogót várják el tőlünk.
Az én generációmnak, és Tonyénak már vége. Most jönnek az újak, és övék a pálya.
Légy büszke, Victor. Mindent megtettél, amit lehetett. Ez a fontos, légy büszke.
Néha hibázunk, van, aki jobb nálunk, de az a fontos,
hogy adj ki magadból mindent, úgyhogy légy büszke magadra
és a csapatra is. Mondd meg nekik.
Nagy utat jártunk be. Másodikok lettünk, nem hoztunk szégyent a mezre hazai pályán.
Szar, mert ez… az úgynevezett „Dream Team" volt,
ez szar. De szép volt, tesó.
Köszönök mindent, amit értünk tettél.
Mind ittatok egész nap. Mindenki csak ivott egész nap.
Nem, nem ittunk, KD!
Hé. Féltek tőletek.
Az edzőjüknél van sör, hidd el.
Keresd meg Steve Kerr-t.
Sokan, akik ellen játszottunk, istenítették LeBront, Steph-et és Kevint.
Ők tizenkét-tizennégy évvel idősebbek náluk. Ezek a srácok,
akik Franciaországban vagy Szerbiában nőttek fel,
gyerekkorukban őket nézték és tőlük tanultak,
aztán majdnem legyőztek minket, a szerbek és a franciák is.
- Visszajöttök '28-ban? - Ja, én leszek az edző.
Nem Steve lesz az edző, hanem én.
Mi?
- Mondom, én leszek az edző '28-ban. - Nem, te leszel!
- Szívesen edzem ezeket a faszkalapokat. - Edző leszel '28-ban.
Garantálom, hogy megnyerjük.
Garantálom.
Hölgyeim és uraim, következik a férfi kosárlabdatorna
eredményhirdetése.
Stephen Curry.
Az a pillanat az egész pályafutásom elismerése
volt. Mindenkire büszke vagyok, aki mellettem állt, nekik is köszönhetem,
hogy mindezt elértem, és hogy a legmagasabb szinten
képviselhettem a hazámat.
Szerintem ez volt a Dream Team 2.
Nem Michael, Magic és Larry…
… hanem LeBron, Steph és KD.
Álljunk össze mi hárman.
A körülmények most egészen mások. Sok jó csapat van,
akik bármikor legyőzhetnek minket.
Mégis a miénk volt az igazi Dream Team. De kőkeményen meg kellett küzdenünk azért,
hogy a miénk legyen az aranyérem.
Olyan vagyok, mint Phelps!
Nem egy, kettő!
Annak idején Magic, Michael és Larry uralta a világot, most meg Steph, LeBron
- és Kevin megvédte a világot. - Hadd nézzem meg az érmedet!
- Meg akarod nézni? - Persze. Hadd szagoljam meg.
Oké, szagold, szagold.
Szép nyakkendő! Szép!
Tudtam, hogy ez lesz a csúcsok csúcsa, ezért akartam a részese lenni. Nem
- hagyhattam ki. - Nekem is van! Igen!
Életünk végéig testvérek leszünk. Ezt együtt csináltuk végig,
soha nem felejtjük el.
Hé, úgy locsold, mintha tudnád, hogy mit csinálsz.
Én tanulok, és pár év múlva sajnálni fogom az ellenfeleket.
- Igen? Az NBA-ben és…? - Mindenhol.