A… A… Arata!
Ezúttal túl messzire mentél. Önállóan használtad a képességedet.
Mi az oka annak, hogy ilyen merész lettél?
Én csak…
Nem számít. Jó, hogy időben ideértem.
Elnézést, uram!
Ki maga, hogy beront egy idegen házába, méghozzá engedély nélkül?
-Anyuka, ez az ember… -Ó! Kérem, bocsásson meg, hogy nem
jelentkeztem be, és csak úgy beállítottam.
Nagyon örülök. Miyo unokatestvére vagyok. A nevem Usuba Arata.
A… azt mondja, Usuba?
Nagyon köszönöm, hogy gondját viselik az én Miyómnak.
Éppen a napokban gondoltam arra, hogy eljövök,
és illően bemutatkozom önnek.
Általában a fővárosban dolgozom, mint a császári udvar
hivatalos tárgyalója. És Kiyokával is dolgozom.
A… Arata!
Tehát?
Mit akartál elérni az előbb, amikor a képességedet használtad?
Én…
Ez az ember lehet, hogy meghal, ha magára hagyom.
Úgy éreztem, tennem kell valamit.
Már olyan sokszor elmondtam.
Akár te is az életedet veszítheted, ha egyedül próbálkozol.
De hiszen ez…
Ha mentőöv nélkül, vakmerően beleveted magad a veszélybe,
azzal nagy szomorúságot okozhatsz a szeretteidnek.
Szeretném, ha ezt nem felejtenéd el.
Amellett
szinte biztos, hogy a te erődre van szükség ahhoz,
hogy megmentsük őt.
Kota!
Ámde
egyelőre még nem vagy képességed teljes birtokában.
Ha használni akarod a képességedet, hadd legyek melletted, hogy vigyázzak rád!
Arata!
Most!
Igen.
VAN REMÉNY A BOLDOGSÁGRA
ÁLDOTTAK ÉS DÉMONOK
Segítség!
Siess! Erre gyere! Gyorsan!
Maga… maga katona?
Igen. Mi történt?
Egy démon jelent meg a viskóban. Már másokat is megtámadott.
A viskóban?
Igen. Kérem, segítsen! Maga katona, igaz?
El kell tűnnünk innen. Különben felfal.
Igen. Jobb lesz, ha maga sem marad itt.
Már vártalak téged, Kudo Kiyoka.
Ti okoztátok a démoni zűrzavart?
Nem okoztunk semmit.
Mi csupán erőt adunk azoknak, akiket attól megfosztottak.
Démonná változtatjátok az embereket?
Áldással feloldottuk a félelmet, melyet ti,
természetfeletti képességgel bírók elrejtettetek.
Áldásnak tartod?
Eltorzult ez a világ.
Néhány kiválasztott őrzi a természetfeletti
képességek és démonok létét, azt hiszik, mindent magukra vállaltak.
Az erősek, a gyengék az áldás hatására
most mind új erőt kapnak.
Elég volt ebből az ostobaságból.
De most végre mindenki valóban egyenlő lehet ebben az országban.
Bámulatos, mint mindig.
Kudo Kiyoka, téged nem érdekel az,
hogy mindenki egyenlő
legyen ezen a világon?
Nem kívánok értelmetlen vitát folytatni.
Hahaha!
Ezt azért tudod ilyen könnyedén mondani, mert megvan mindened,
természetfeletti képességed, és hatalommal bírsz.
Még egyszer mondom.
Nem áll szándékomban értelmetlen vitát folytatni.
Valóban magasztos
és rémisztő is.
Ezt ne felejtsd el!
Mi vagyunk az Áldottak,
és feloldjuk a képességeket.
Bepillanthatsz az új világba, melyet alapítónk, Naoshi Usui képzelt el.
Íme, ez az.
Tehát ez az a démon.
Te mit keresel itt?
Amint látod, segíteni akarok.
Ezt egyedül is el tudom intézni.
Na! Ne légy ennyire merev. Engedd, hogy segítsek, fiam!
Elintézem a köpenyeseket.
A nagyot pedig rád bízom.
Vége van.
Ez nem volt olyan nagy akadály.
Nem.
Ó!
Ez a…
Ez baljós energia.
Úgy tűnik, hogy valamiféle varázslat alkotta.
Megitta, és démonná változott?
Ó, Kota!
Kota, érted jöttem.
Semmi baj.
Ne, Kota!
Nem tudom, most mit tegyek.
Fel kell idéznem azt, amit Arata tanított.
Miért?
Miyo!
Ko… Kota!
Meg kell tennem.
Meg kell mentenem.
Mindenképp!
Azonnal tűnj el innen!
Miyo!
Most már látsz engem? Miyo!
Igen. Azt hiszem, vissza tudtam hozni.
Igen.
Kota! Kota!
Kota, fiam! Kinyitotta a szemét!
Ezt magának köszönhetem. Hogy hálálhatnám meg?
Ez nem szükséges.
Megmentetted a fiát.
Erre büszke lehetsz.
Igen.
Sikerült. Képes voltam segíteni valakinek.
És ennek úgy örülök.
-Hm? -Miyo!
Kudo-szan!
Miyo!
Kudo-szan!
Örülök, hogy nem esett bajod.
Nem.
És neked sem.
Te! Hogy kerülsz ide már megint?
Hm.
Közvetlenül Takaihito herceg utasítására érkeztem ide.
Úgy tűnik, hogy a környéken van egy szervezet,
ami nagyon gyanúsan viselkedik.
Igen, az Áldottak.
Ma megküzdöttem az egyik követőjükkel.
Nem ismerem a részleteket. De azt hiszem,
ezzel a vérrel szállták meg a démonok az embereket.
Az Áldottak Közössége.
Igen.
Állítólag az alapító, Usui Naoshi
egy új világrendre készül, ahol mindenkinek lehet
természetfeletti képessége.
Mit mondtál az előbb?
Mi az, Arata?
Az előbb azt mondtad, hogy Usui Naoshi?
Igen.
Lehet, hogy…
Ó, most már értem. Hát ezért akarta Takaihito herceg…
Hé, Usuba!
Usui Naoshi ugyanúgy az Usuba-vérvonalból származik, mint mi.
A családhoz tartozik.
VAN REMÉNY A BOLDOGSÁGRA
Nem számítottam arra, hogy itt hallom az Usui nevet.
Ha igaz, amit mondasz,
az Áldottak Közösségének alapítója az Usui családba született,
amely az Usuba család egyik ága.
Egyik tagja egy nap hirtelen eltűnt.
Ez az ember Usui Naoshi.
Tessék?
Az Usuba családban Usuinak volt természetfeletti képessége,
és kiszemelt jegyes volt Miyo anyja, Sumi Usuba számára.
Az anyámnak?
Igen.
De miután Sumi a Saimori családba házasodott
be, ő elhagyta az Usuba családot, és eltűnt.
Elhagyta a családot?
Nehezemre esik elhinni,
de ha valóban Usui Naoshi az Áldottak alapítója és vezetője,
akkor kimondhatjuk azt is, hogy minden baj forrása az Usuba család.
Ha?
Mindenesetre
jelentem Takaihito hercegnek, hogy mi történt ma,
és folytatom a nyomozást, amire felkért.
Igen. Kérlek.
Rendben. Akkor én most visszamegyek.
Az Usuba családdal
én is rokonságban állok.
De nem tudtam, hogy mit mondhatnék.
Kudo-szan!
Miyo! Mondd csak, nem fázol?
Jól érzem magam.
Nem fázol meg, ha nekem adod a kabátod?
Én így is jól vagyok.
Jobban fáj az, hogy ilyen szomorúnak
látom a tekintetedet.
Ott van Usui
és persze az anyám is.
Hidd el, megértem, ha nyugtalanságot érzel.
Tudom, hogy folyamatosan tanulsz.
Ugyanakkor tisztában vagyok vele, hogy még hosszú út áll előtted,
és sok a tennivaló.
Miyo!
Amit te nem tudsz, azt én megteszem.
Amit rád bízhatok, azt rád bízom.
Amit te nem tudsz elérni, azt majd én elintézem.
Mostantól így szeretnék veled élni.
Ha segítünk egymásnak, és kiegészítjük egymást,
akkor kitartunk egymás mellett mint férj és feleség.
Kudo-szan!
És én jól csinálom? Úgy támogatlak, ahogy szeretnéd?
Már most olyan vagy, hogy nem tudom nélküled
elképzelni az életet.
Te talán nem látod?
A holdfény megvilágította Kudo-szan ajkát.
Olyan csodálatos volt, hogy elfelejtettem pislogni is.
Mintha örökké tartott volna ez a pillanat.
Egész életemben kincsként őrzöm ezt.
Az ajka!
-Hm? -Hm?
Kudo-szan gyönyörű ajka…
Egy percet sem tudtam aludni.
Ezután hogy kellene viselkednem, hogy tudnék a vőlegényem szemébe nézni?
Ezt a ruhát Hazuki nővérem választotta.
Magammal hoztam, de még nem tudtam felvenni.
Jó reggelt! Nae vagyok. Bemehetek?
Igen. Kérem, jöjjön be!
Ó, anyuka!
Azt hallottam, visszatérsz a fővárosba.
Nagyon örülök, hogy többé nem kell veled bajlódnom.
Nagyon sajnálom! Bocsásson meg, hogy gondot okoztam az ittlétemmel.
Jól van. De nem szeretném, ha visszajönnél ide.
Asszonyom!
Hm.
Ez itt a te ruhád?
Ó!
Igen. Az én ruhám.
Igen? Meglepően ízléses hozzád képest.
Ha?
De nem mehetsz el úgy, hogy nem vetted fel, igaz?
Ó! De én… én csak…
Ó! Nincsen semmiféle de vagy csak. Ne hebegj itt nekem!
Kérlek, válaszolj érthetően és világosan!
Kérem, bocsásson meg.
Hányszor kell még elmondanom neked, hogy ne kérj mindenért azonnal bocsánatot?
Na, emeld fel a fejed!
Nincs bennem szánalom, sem részvét a múltad miatt.
A bosszantó bocsánatkérésedet nem fogadom el.
Nem vagyok hajlandó elismerni téged.
Igen.
Most csak azért jöttem, hogy elmondjak valamit, mielőtt elmész.
Rút vagy, zárkózott és bánatos.
Láthatóan műveletlen vagy, és olyan embernek tűnsz,
akinek egy csepp önbecsülése sincs.
Azonban, ha a személyedet nem is, de azt a szándékot,
hogy őszintén segíteni akartál Kiyokának, valamelyest hajlandó vagyok elismerni.
Ó!
Ezt úgy értem,
hogy azt hiszem, megfelelően teljesíted
a kötelességedet úgy, mint Kiyoka menyasszonya.
Most add a kezed!
Ha?
Gyerünk, mire vársz még?
Azt mondtam, add a kezed!
Igen.
Ó!
Mi ez?
Mi az, talán nem látod?
Ez egy ócska hajba való dísz, amit valamikor használtam,
de soha többet nem fogom.
Gondolom, neked ez éppen megfelel.
De… de ez… ez egy…
Ez egy szemétre való kacat.
De ha te valóban akarod ezt az ócska vackot, nincs ellenemre,
hogyha magaddal viszed.
Azt hiszem, ez a szalag ajándék a ház asszonyától
a fiatal feleségnek.
Ha tetszik a kisasszonynak, akkor, kérem, fogadja el.
Ó! Igen.
Nae! Mit csinálsz még?
Igen, megyek már.
Tiszteletet ébresztő volt az, ahogyan a kisasszony megmentette
a fiatalembert.
Valószínűleg asszonyom is hasonlóképpen gondolja.
És ha most megbocsát…
Kiyoka!
Mire legközelebb eljöttök, tégy arról,
hogy levetkőzze ezt az
idegesítő viselkedést!
Aki gyakran megfordul a Kudo-házban,
annak méltóságteljesebben kell viselkednie.
Természetesen.
Köszönöm, hogy kedvesen vendégül láttak.
Miyo, kérem, hogy vigyázzon Kiyokára!
Igen.
Ne mozduljatok! Fegyvert eldobni!
De ez…
Ez a hely teljesen üres.
Talán túl lassúak voltunk?
Figyeljetek!
Az Áldottak követői még mindig itt lehetnek a közelben.
Ne!
Visszamegyek a kaszárnyába.
Te mit fogsz tenni?
Hazakísérem Miyót.
Utána pedig azt hiszem, jelentést teszek Takaihito hercegnek.
Miyo, maradj szorosan mellettem!
Kudo-szan!
Örülök, hogy megismerhetem
a Kudo család fejét.
És az Usuba család vezetőjét.
És persze
téged is üdvözöllek, lányom.