Viděli jste? Džinnouči uklidila kuchyňku.
Jo, kdyby zůstala takhle poslušná, byla by i rozkošná.
S tím já nesouhlasím.
Je to nestoudná žena.
Porazila tě fakt ošklivě. Ale nenech se odradit.
Je otravné, když není vdaná a takhle nás zatahuje
do svého volného času.
To souhlasím.
Promiňte.
Mohu něco říct?
Speciální jednotka je přece meritokratická,
i žena může mít důležitou roli, pokud jsou rozpoznány její schopnosti.
Není to pravda?
Pokud někoho takhle pomlouváte,
nepřekáží to ve shromažďování potenciálních sil?
Neustále v boji riskujeme své životy.
Nezasloužíme si, abyste si na nás stěžovala,
když nic nevíte.
H, hej.
Ženy nemají žádnou výdrž, vůbec žádnou sílu.
Opravdu máte pocit, že mohou bojovat jako my?
Ženy by měly zůstat tam, kam patří.
Pokud tak trváte na tom, že nechcete Kaoruko uznat,
co takhle ji nejprve porazit v zápase?
Co jste to řekla?
Kaoruko.
Tanako, vaše ruka by měla být
otevřená a ne v pěsti.
Pusťte mě!
H, hej!
Jsi v pořádku? Ublížili ti?
Neboj se. Jsem v pořádku.
Dobře! To se mi ulevilo.
Bože, je tak výbušný.
Mrzí mě to. Takových je v naší jednotce jen pár.
Ano.
To se mi zdá, je to frustrující.
Stanici na vodu uklidíme až později.
Prosím, pojď tudy.
Páni! Sladké koláčky!
Je trochu brzy, ale co takhle si dát pauzu?
Připravím čaj.
Prosím, jen si posluž.
Jsou výborné!
Kde jsi je koupila?
Nezlob se, ale dělala jsem je sama.
Co?
Páni, ty zvládneš vážně všechno na světě, Mijo.
Vůbec ne.
Ale jsem ráda, že ti chutnají, drahá přítelkyně.
Nikdy předtím jsem tady sladké neměla.
Je mi líto ostatních vojáků.
To přece nemusí. Proto je to tajný čaj mezi námi dvěma.
Prosím, moc se nedívej.
Jsi rozkošná, Mijo.
Děkuji ti.
Doufám, že se díky tomu bude Kaoruko cítit lépe.
ŠŤASTNĚ VDANÁ
HLUBOKO V SRDCI
Copak? Nejsi to ty, Kijoko?
Rád tě tady vidím. Není ti dobře?
Nedělej si srandu.
Je jasné, že jsem přišel za svým podřízeným.
Ano? Ano? Takže tahle dáma tady je tvoje snoubenka,
o které se tolik mluví?
M, moc mě těší, pane.
Jsem Mijo Saimoriová.
Jsem Džakudži Unan. Jsem lékař v této nemocnici.
Moc mě těší.
Zdá se, že v domácnosti tvrdě pracujete i v zimě,
ale…
dávejte na sebe pozor, madam!
Dobře.
Doktore Unane?
Kdepak jste?
Chce vás vidět ministr.
Jejda! To je ale křiku!
Možná na to nevypadá, ale je to můj příbuzný z matčiny strany
a je to uznávaný léčitel.
Je bezpochyby zručný,
ale jeho povaha není pro každého.
Popraskaná kůže je…
Vstupte!
Jé!
Kapitáne! Vy jste sem přišel!
I vy, slečno Mijo.
Jsi dnes opravdu populární, Godo.
Co to meleš? Jsem populární vždycky.
Nebuď tak defenzivní.
Vždyť jsem tě sám od sebe přišel navštívit.
Pane Godo, jak se cítíte?
Abyste věděli, dostalo mě obdařené společenství.
Tolik se za sebe stydím.
Ale počkejte.
Přísahám, že jakmile se vrátím, tak je všechno do jednoho dostanu!
Neměl bys jednat tak tvrdě a spíš odpočívat.
Buď zticha.
Kapitáne?
Můj pane?
Ano, musím teď ještě něco probrat s Unanem.
Za chvíli se vrátím.
Počkat! Co to mělo být?
Zřejmě je to proto, že cítí zodpovědnost.
Co?
Asi se kapitánovi bohužel připomněla minulost. To je zlé.
Minulost?
Mého otce a kapitána.
Otec byl velitel speciální jednotky proti nadpřirozeným bytostem.
A jelikož můj otec býval podřízený pana Tadakija, Kijokova otce,
měl kapitána obzvláště moc rád.
Hned od začátku poznal kapitánovy nadpřirozené schopnosti
a snažil se ho přesvědčit, aby se přidal k naší jednotce.
Věřím, že ti kteří mají sílu,
mají odpovědnost tu sílu využít pro dobro celého světa.
Kijoko.
Bojujme bok po boku.
O tu sílu…
jsem ani v koutku srdce nežádal, vážený pane!
Nadpřirozené síly mého otce rok od roku slábly.
Možná by uvažoval o důchodu,
kdyby měl podřízeného, který by to převzal.
Nedlouho poté,
když byl na misi…
Ti s velikou silou.
Odpovědnost…
Možná se mu pouze připomněla minulost, když mě takhle viděl.
To mě mrzí.
Někdo jako já by se neměl vůbec ptát.
Vůbec ne!
Jste kapitánova snoubenka. Měla byste vědět mnohem víc.
Opravdu?
Ano. Jistě by byl šťastnější, kdybyste se ho zeptala přímo.
Přímo.
Také by vám měl povědět něco víc o Džinnouči…
O Kaoruko?
No, to je…
To bylo vážně chabé krytí.
Pokud se opravdu zajímáš, měl bys to říct jasně.
Tacuiši!
Kaoruko Džinnouči je bývalá kandidátka na snoubenku pana Kuda.
Co?
Přesně tak.
Ale to nevadí.
Vážně nemůžu být tvůj nepřítel.
Pochopila jsem to, když jsem byla s tebou.
Kaoruko bývala mého pána…
ŠŤASTNĚ VDANÁ
Kaoruko Džinnouči je bývalá kandidátka na snoubenku pana Kuda.
Kaoruko je…
Přesně tak.
Ale zjevně byl domluvený sňatek rychle zrušen.
Pokud to tak je, rozhodně by vám o něm měl něco říct.
Bývalá snoubenka…
To znamená…
Omlouvám se.
Za co?
Je to trapné,
ale byl jsem otřesen, když jsem takhle přítele Goda uviděl.
Nechtěl jsem, abys to cítila.
Řekl ti Godo něco?
Ano, něco málo mi řekl.
Tuto šavli mi zanechal jeho otec.
Ti, kteří mají sílu, mají povinnost tu sílu využít.
Tehdy jsem se nesnažil pochopit význam těchto slov,
protože jsem se vzpouzel své rodině.
Ztratil jsem kvůli tomu někoho velice důležitého.
Můj pane.
Nejsem zvyklý o sobě moc mluvit.
Udělal jsem ti naprosto zbytečné starosti.
Já…
Chci se o vás dozvědět víc, prosím.
Vadilo by vám, kdybych věděla víc o vaší minulosti?
To ne.
Není nic, co bych nechtěl, abys věděla.
Slyšela jsem, že Kaoruko…
je vaše bývalá snoubenka, můj pane!
Povězte mi, byli jste s Kaoruko zamilovaní?
Proč si to vlastně myslíš?
Kaoruko je opravdu moc milá žena a krásná.
Řeknu to jasně.
Jediná snoubenka, kterou jsem přijal, jsi ty, Mijo.
Džinnouči byla a stále je má talentovaná podřízená.
Nic víc ani míň. Chápeš?
Aha. Chápu!
Věř mi.
Ano.
Omlouvám se za starosti.
Je to má chyba, že jsem ti to neřekl dřív.
Odteď ti budu říkat všechno,
aby ses nemusela vůbec ničím strachovat.
Děkuji vám, můj pane!
Co to bylo?
Měli bychom svoje povinnosti dodržovat.
Ano, jistě, to máš naprostou pravdu.
Dobré ráno, Kaoruko.
Mijo.
Právě včas.
Včera jsem byla navštívit pana Goda
a cestou zpět jsem přinesla nějaké knedlíčky.
Dáš si je se mnou?
Připravím čaj.
Omlouvám se.
Nemohu si je s tebou dát.
Co?
Nejsem toho hodna, Mijo.
Nejsi hodna?
Popravdě jsme byla včera za Godem taky.
A byla jsem tam,
když ti řekli, že jsem bývala snoubenka kapitána.
Bylo mi to moc líto.
Už rozumím.
Klidně jsi nás mohla přijít pozdravit.
Nemohla jsem vás pozdravit.
Protože já…
byla do velitele
vážně zamilovaná.
I když jsem mu neřekla o svých pocitech, a bylo to úplně jednostranné.
Takže když jsem byla přeřazena zpátky do císařského města,
byla jsem vážně v depresi.
Nechtěla jsem se vrátit tam, kde byl člověk,
kterého jsem dřív milovala a kde jsou lidé, kteří mě nemají rádi.
Ale…
potkala jsem tebe, Mijo.
Zpočátku jsem se cítila nesvá.
Ale pak jsem s tebou trávila čas
a moc jsem si tě oblíbila.
I když mě ostatní vojáci pomlouvali a uráželi,
tak si stačilo vzpomenout na tu tvou laskavost
a cítila jsem, že to překonám.
Ale… Ale…
hluboko v mém srdci
je část, která se kapitána prostě nedokáže vzdát.
Nezasloužím si tak hezké zacházení nebo být tvou nejlepší přítelkyní,
když jsem tak nerozhodná.
Moc se omlouvám, že jsem to zatajila.
Prosím tě, zvedni hlavu.
Nechci, abys z mého pána udělala důvod, proč nemůžeme být kamarádky.
Ale to…
A…
kdybych se s tebou nemohla kamarádit, bude to horší.
Nemyslím si, že má láska vyšší hodnotu než přátelství.
Jsi moje první přítelkyně vůbec. Jsi pro mě výjimečná.
Nevadí ti, že tvoje první přítelkyně budu zrovna já?
Chci, abys to byla ty.
Mijo…
Probereme toho spolu ještě tolik.
Tvoje obavy, prostě cokoliv. Chci naslouchat.
Císař?
Co se to děje?
Kde se vrátní flákají?
To je nadpřirozená schopnost Usuie?
Cože?
Jeho Veličenstvo?
Žádný strach, Arata Usuba ho teď sleduje.
Okamžitě se vydám za ním.
Půjdu s vámi.
Ne, zůstanete tady. Budete mít na starost ochranu kasáren.
Jak jste všichni slyšeli, opouštím neprodleně kasárna.
Dávejte, prosím, pozor.
Ano, prosím, také buďte opatrný, můj pane.
Džinnouči, postarejte se o Mijo.
Ano, pane.
Veliteli jednotky, proč jsme tady?
Vztyčili jsme kolem kasáren silné bariéry,
ale stále musíme být opatrní.
Toto dodžo nemá slepé místo.
Můžeme sledovat všechny strany.
Ujistěte se, že nebudete jednat na vlastní pěst.
Uklidněte se!
Nikdo se nehne ze své pozice!
Koukám, že jste tady všichni.
Nečekal jsem tak nadšené přivítání.