Så I, at Jinnouchi gjorde rent i tekøkkenet?
Ja.
Hun er sød nok, så længe hun blander sig uden om mændenes sager.
Hun er ikke noget for mig.
Hun er alt for kæphøj.
Hun fik i hvert fald skovlen under dig.
Lad dig ikke gå på af det.
Sikke en plage. Hun slår bare tiden ihjel, indtil hun en dag bliver gift.
Det er rigtigt.
Undskyld mig.
Må jeg sige noget?
Den Specielle Anti-Grotesker-enhed er kvalifikationsbaseret.
At en kvinde også kan være medlem, hvis hun er dygtig nok.
Tager jeg fejl?
Hvis I taler dårligt om en som hende,
vil I ikke kunne rekruttere nok medlemmer, vel?
Vi sætter livet på spil, hver gang vi kæmper.
Jeg lytter ikke til en, der ikke aner noget om det.
Hallo!
Kvinder har hverken udholdenhed eller fysisk styrke.
Tror du, de kan kæmpe lige så godt som os?
Kvinder skal kende deres plads og blive på den.
Hvis I er så opsatte på ikke at anerkende Kaoruko,
hvorfor så ikke vinde over hende først?
Hvad sagde du?
Kaoruko.
Hr. Tanaka, du skal gøre honnør med åben håndflade.
Kom!
Hallo!
Er du okay? Kom du til skade?
Jeg har det fint.
Det er jeg glad for at høre.
Han har godt nok et iltert temperament.
Beklager.
Alle er ikke som dem.
Nej.
Du godeste. Sikke en plage.
Vi kan rengøre vandposten senere.
Kom med mig.
Åh, dampede manjuu!
Klokken er ikke så mange, men lad os holde en pause.
Jeg laver te.
Værsgo at smage.
Hvor er de lækre! Hvor har du købt dem?
Beklager.
Jeg har lavet dem.
Hvad?
Wow, du kan virkelig alt.
Nej, det passer ikke.
Men jeg er glad for, at du kan lide dem.
Jeg har aldrig spist søde sager her før. Jeg burde nok dele med de andre.
Det her er et hemmeligt teselskab, bare for os to.
Du må ikke kigge sådan på mig.
Du er så sød, Miyo.
Tak.
Hvis det her
kan opmuntre hende bare det mindste…
MY HAPPY MARRIAGE
EPISODE 18 DEEP WITHIN THE HEART
Jamen dog.
Er det ikke Kiyoka?
Dig havde jeg ikke ventet at se her. Har du det dårligt?
Drop de latterlige morsomheder.
Som du kan se, skal jeg besøge min underordnede.
Jamen dog.
Så er det her måske din berømte forlovede?
Mig en fornøjelse…
Jeg hedder Miyo Saimori.
Jeg hedder Jakuji Unan.
Jeg er læge her på hospitalet.
Rart at møde dig.
Frøken Miyo, du lader til at arbejde hårdt i det kolde vejr.
Vær sød at passe på dig selv.
Okay.
Dr. Unan?
Hvor er du?
Ministeren spørger efter dig.
Åh nej. Nu kommer der en besværlig patient.
Han er trods alt familie på min mors side.
Han er kendt for sine evner som healer.
Ekstraordinære evner,
men desværre yder hans udseende ham ikke retfærdighed.
Revnerne på mine fingre…
YOSHITO GODO
Kom ind.
Hr. kommandør!
Er du kommet for at se mig?
Og dig, Miyo!
Du er vel nok populær i dag, Godo.
Hvad taler du om? Jeg er altid populær.
Du skal ikke bide ad mig.
Jeg er rejst langt for at besøge dig.
Hvordan går det, hr. Godo?
Jeg faldt i Den Begavede Nadvers fælde med begge ben.
Hvor fjollet af mig. Det er pinligt.
Men bare vent og se.
Når jeg vender tilbage, får jeg has på dem alle sammen.
Du skal ikke spille sej, når du bare sidder her.
Gider du tie stille?
Hr. kommandør?
Min herre?
Jeg skal drøfte noget med Unan.
Jeg er snart tilbage.
Hvad handlede det om?
Han føler sig nok ansvarlig.
Hvad?
Jeg tror, han blev mindet om noget, der skete engang i fortiden.
Fortiden?
Det handler om min far og kommandøren.
Min far var kommandør for den Specielle Anti-Grotesker-enhed.
Han arbejdede under kommandørens far, hr. Tadakiyo.
Blandt andet derfor havde min far store forhåbninger til Kiyoka.
Min far så tidligt hans potentiale som evnebruger.
Og da tiden var inde,
forsøgte min far at få ham med i enheden.
De, som har evnerne,
er forpligtet til at bruge dem til samfundets bedste.
Det er min mening.
Kiyoka.
Kæmp med os.
Denne kraft er ikke noget, jeg har bedt om.
Min fars evne blev åbenbart svækket år for år.
Hvis han havde haft en efterfølger klar,
ville han måske have trukket sig tilbage.
Kort efterdøde han i tjenesten.
De, som har evnerne…
Forpligtet…
At se mig sådan her
har måske vækket de minder.
-Undskyld. -Hvad?
Det er ikke noget, jeg bør høre om.
Det passer ikke!
Du er hans forlovede. Efter min mening burde du ønske at vide mere.
Synes du det?
Naturligvis.
Jeg tror også, kommandøren bliver glad, hvis du spørger.
Spørger…
Desuden synes jeg, at han burde have fortalt dig om Jinnouchi fra starten.
Om Kaoruko?
Nej. Det…
Ingen grund til at dække over det.
Hvis du virkelig er bekymret, bør du så ikke fortælle sandheden?
Tatsuishi!
Kaoruko Jinnouchi
var hr. Kudos vordende forlovede.
Hvad?
Det er sandt.
Men bare rolig.
Jeg vidste, vi aldrig kunne blive fjender,
efter jeg havde mødt dig.
Kaoruko var min kommende mands…
Kaoruko Jinnouchi
var hr. Kudos vordende forlovede.
Var hun?
Men…
Jeg hørte, at ægteskabsforslaget straks faldt til jorden.
Men han kunne alligevel godt have fortalt dig om det.
En tidligere forlovet.
Det betyder altså…
Undskyld.
Hvad?
Det her er pinligt,
men det rystede mig at se Godo i den tilstand.
Det ville jeg ikke have, at du skulle se.
Fortalte Godo dig noget?
En smule.
Denne sabel tilhørte Godos far.
De, som har evnerne,
er forpligtet til at bruge dem.
Dengang,
hvor jeg gjorde oprør mod min familie, forsøgte jeg ikke at forstå de ord.
Og af den grund mistede jeg en, der stod mig nær.
Min herre…
Jeg er ikke god til at tale om mig selv.
Jeg har vist gjort dig urolig helt uden grund.
Jeg…
Jeg vil gerne vide mere om dig.
Ville det genere dig, hvis jeg vidste mere om din fortid?
Nej, der er ikke noget, du ikke må vide.
Kaoruko…
Jeg hører, at hun engang var din forlovede.
Var I forelskede?
Hvad får dig til at tro det?
Kaoruko er et dejligt menneske. Og hun er også køn…
Og…
Lad mig understrege én ting.
Du er den eneste forlovede, jeg vil have.
Jinnouchi er, og har altid været, min dygtige underordnede.
Andet er hun ikke for mig.
Jeg forstår…
Stol på mig.
Ja.
Undskyld, at jeg gjorde dig usikker.
Jeg skulle have fortalt dig det.
Jeg må tale noget mere.
Så du har mindre at bekymre dig om.
Mange tak.
Var det…
Godmorgen, Kaoruko.
Miyo.
Perfekt timing.
Vi besøgte hr. Godo i går
og købte noget dango på vej hjem.
Vil du smage?
Jeg laver noget te.
Beklager.
-Jeg kan ikke spise dem med dig. -Hvad?
Det har jeg ikke ret til.
Ret til?
Jeg besøgte faktisk også hr. Godo i går.
Jeg var der tilfældigvis,
da de fortalte dig, at jeg engang var kommandørens vordende forlovede.
Jeg forstår.
Du skulle være kommet ind for at hilse på.
Det kunne jeg ikke.
Jeg kunne nemlig virkelig godt lide ham.
Kommandøren.
Jeg fortalte ham det aldrig. Kærligheden gik kun den ene vej.
Så da de bad mig om at tage tilbage til den kejserlige hovedstad,
havde jeg slet ikke lyst.
Fordi jeg skal arbejde sammen med ham, jeg elsker, og folk, der ser ned på mig.
Men så mødte jeg dig.
I starten havde jeg blandede følelser.
Men jo mere vi var sammen, desto bedre kunne jeg lide dig.
Hvis jeg bare fokuserede på din mildhed over for mig,
kunne jeg måske endda klare, at de andre i enheden var så modbydelige.
Men alligevel
er der en del af mig,
som ikke kan slippe mine følelser for kommandøren.
Hvis jeg stadig tvivler sådan,
har jeg ingen ret til at modtage din venlighed eller være din ven.
Jeg er så ked af, at jeg ikke sagde det.
Vær sød at løfte hovedet.
Jeg vil ikke have,
at du bruger min kommende mand som undskyldning for ikke at være venner.
Men…
Og…
Jeg ville hade det endnu mere, hvis vi ikke kunne være venner.
Jeg kan aldrig synes, at kærligheden er vigtigere end venskab.
Du er den første veninde, jeg har haft.
Jeg værdsætter vores venskab.
Er du sikker på, at du vil have en som mig som din første veninde?
Ja, det skal være dig, Kaoruko.
Miyo.
Lad os fremover tale om alle mulige ting.
Jeg lytter gerne til dine problemer og alt det, du har på hjerte.
Mikado?
Hvad foregår der?
Hvad laver vagterne?
Det er Usuis evne.
Hvad?
Hans Majestæt?
Arata Usuba sætter efter dem.
Jeg tager derhen.
Så gør jeg det samme.
Nej, du bliver her og har ansvar for stationen.
Som du har hørt,
tager jeg jo afsted, så vær på vagt.
Skal ske.
Du må også passe på dig selv, min herre.
Jinnouchi, tag dig godt af Miyo.
Javel.
Sektionsleder, hvorfor er vi her?
Vi har en barriere omkring stationen, men vi kan ikke være for forsigtige.
Der er ingen blinde vinkler i dojoen.
Vi kan overvåge i alle retninger.
Gør venligst ikke noget egoistisk…
Rolig!
Ingen bevæger sig.
Nå, I er her alle sammen?
Jeg havde ikke ventet sådan en varm velkomst.
Tekster af: Martin Schiær