Så dere at Jinnouchi ryddet på tekjøkkenet?
Ja.
Hun er ganske søt, så lenge hun ikke blander seg i menns saker.
Hun er ikke noe for meg.
Hun er altfor selvgod.
Hun tok deg virkelig der.
Ikke la det påvirke deg.
For en plage. Hun bare dreper tid før hun gifter seg.
Det er sant.
Unnskyld meg.
Hva?
Kan jeg si noe?
Jeg hørte at Enheten for bekjempelse av groteskerier er merittbasert.
At selv en kvinne kan bli med, hvis hun har ferdighetene.
Tar jeg feil?
Hvis du snakker stygt om noen på den måten,
vil du ikke klare å rekruttere de folkene du trenger, sant?
Vi risikerer livet hver gang vi kjemper.
Jeg hører ikke på noen som ikke vet noe om det.
Hei!
Kvinner har verken utholdenhet eller fysisk styrke.
Tror du de kan slåss like bra som oss?
Kvinner bør kjenne sin plass og bli der.
Hvis du ikke vil anerkjenne Kaoruko,
hvorfor ikke slå henne i en kamp først?
Hva sa du?
Kaoruko.
Herr Tanaka, du skal holde hånden åpen når du saluterer.
Slipp!
Hei!
Går det bra? Du er ikke skadet?
Det går bra.
Bra, det er en lettelse.
Han har så kort lunte.
Beklager det.
Ikke alle er som dem.
Sant.
Herregud. For en plage.
Vi kan rengjøre pumpesumpen senere.
Bli med meg.
Å, dampede boller!
Det er litt tidlig, men vi tar en pause.
Jeg lager litt te.
Vær så god, ta en.
Helt nydelig! Hvor har du kjøpt disse?
Beklager.
Jeg har laget dem.
Hva?
Du kan virkelig alt.
Det er ikke sant.
Men jeg er glad du liker dem.
Jeg har aldri spist søtsaker på stasjonen. Det føles dårlig å ikke dele med de andre.
Så dette er et hemmelig teselskap oss imellom.
Ikke stirr så mye på meg.
Miyo, du er så søt.
Takk.
Hvis dette
kan muntre henne opp bare litt…
MY HAPPY MARRIAGE
EPISODE 18 DEEP WITHIN THE HEART
Ser man det,
er det ikke Kiyoka.
Jeg forventet ikke å se deg her. Føler du deg ikke bra?
Slutt med de teite vitsene.
Som du kan se er jeg her for å besøke min underordnede.
Kjære vene.
Så… kan hun være din berømte forlovede?
Hyggelig å hilse på deg.
Jeg heter Miyo Saimori.
Jeg heter Jakuji Unan.
Jeg er lege her på sykehuset.
Hyggelig.
Frøken Miyo, du jobber hardt i dette kalde været,
men du må passe på deg selv.
Ok.
Dr. Unan.
Hvor er du?
Ministeren spør etter deg.
Å, nei. Her kommer en vanskelig pasient.
Til tross for alt, er han en slektning på morssiden
og en kjent evnebruker med helbredende krefter.
Han har eksepsjonelle krefter,
men dessverre ser han ikke så bra ut.
Sprekkene på fingrene mine…
YOSHITO GODO
Kom inn.
Kommandør!
Du kom for å treffe meg?
Og deg også, Miyo!
Du er forferdelig populær i dag, Godo.
Hva snakker du om? Jeg er alltid populær.
Ikke vær frekk.
Jeg kom helt hit for å besøke deg.
Hvordan føler du deg, herr Godo?
Jeg falt for De begavedes fellesskaps felle.
Så dumt av meg. Det er flaut.
Men bare vent og se.
Når jeg er tilbake på jobben, skal jeg ta alle samtidig.
Ikke spill tøff, bare bli der.
Kan du holde munn?
Kommandør?
Sir?
Jeg glemte at jeg har noe å diskutere med Unan.
Jeg kommer tilbake.
Hva handlet det om?
Han føler seg vel ansvarlig.
Hva?
Jeg tror det vekket noe fra fortiden.
Fortiden?
Det handler om faren min og kommandøren.
Pappa var kommandør for Enheten for bekjempelse av groteskerier.
Han jobbet for kommandørens far, herr Tadakiyo.
Så delvis på grunn av det hadde pappa store forhåpninger til Kiyoka.
Pappa la tidlig merke til talentet hans som evnebruker.
Og da tiden var inne,
prøvde faren min å overtale ham til å bli med i enheten.
De som har evner
har ansvaret for å bruke den makten til samfunnets beste.
Det mener jeg.
Kiyoka.
Kjemp med oss.
Denne evnen
er ikke noe jeg ønsket meg.
Min pappas evne ble visst svakere for hvert år.
Om han hadde noen å overlate jobben til,
ville han kanskje vurdert å pensjonere seg.
Kort tid etter
døde han i tjenesten.
De med evner…
Ansvar…
Det å se meg sånn
kan ha brakt tilbake de minnene.
-Beklager. -Hva?
Det var ikke noe jeg burde høre om.
Det er ikke sant!
Du er forloveden hans. Jeg synes du burde ville vite mer.
Synes du?
Selvfølgelig.
Kommandøren blir sikkert også gladere hvis du spør ham selv.
Spør ham…
Pluss at jeg synes han burde fortalt deg om Jinnouchi fra begynnelsen av.
Om Kaoruko?
Nei. Det er…
Ingen vits i å prøve å skjule det.
Hvis du virkelig er bekymret, burde du ikke fortelle henne sannheten?
Tatsuishi!
Kaoruko Jinnouchi
var herr Kudos tiltenkte forlovede.
Hva?
Det stemmer.
Men ikke vær redd.
Jeg innså at jeg aldri kunne være din fiende
etter å ha tilbrakt tid med deg.
Kaoruko var min blivende ektemanns…
Kaoruko Jinnouchi
var herr Kudos tiltenkte forlovede.
Var hun?
Men…
jeg hørte at frieriet ble avvist umiddelbart.
Selv om det stemmer, kunne han fortalt deg om det.
En tidligere forlovede.
Så det betyr…
Beklager.
Hva?
Dette er pinlig,
men jeg ble rystet av å se Godos tilstand.
Jeg ville ikke at du skulle merke det.
Har Godo sagt noe til deg?
Litt.
Denne sabelen tilhørte Godos far.
De med evner
har ansvar for å bruke den riktig.
Den gangen
forsto jeg ikke de ordene, for jeg var i opprør mot familien min.
Og på grunn av det mistet jeg noen som sto meg nær.
Sir…
Jeg er ikke flink til å snakke om meg selv.
Jeg har gjort deg bekymret uten grunn.
Jeg…
Jeg vil vite mer om deg.
Ville det plaget deg om jeg visste mer om fortiden din?
Nei, det er ikke noe jeg vil du skal vite.
Kaoruko…
Jeg har hørt at hun var forlovet med deg?
Var dere forelsket?
Hvorfor tror du det?
Kaoruko er en veldig snill person. Og hun er vakker…
Og…
La meg være veldig tydelig.
Du er den eneste forloveden jeg godtar.
Jinnouchi har alltid vært og vil alltid være min dyktige underordnede.
Det er alt hun er for meg.
Jeg forstår…
Stol på meg.
Ja.
Beklager om jeg har gjort deg usikker.
Det er min feil at jeg ikke fortalte det.
Jeg skal snakke mer fra nå av.
Så du får mindre å bekymre deg for.
Tusen takk.
Var det…
God morgen, Kaoruko.
Miyo.
Så bra timing.
Vi besøkte herr Godo i går
og tok med dango på vei hjem.
Vil du ha en?
Jeg lager litt te til oss.
Beklager.
Jeg kan ikke spise med deg.
Hva?
Jeg har ikke rett til det.
Rett?
Jeg var faktisk også på besøk hos herr Godo i går.
Jeg var der
da de fortalte deg at jeg var kommandørens tiltenkte forlovede.
Jeg forstår.
Du burde ha kommet inn og sagt hei.
Jeg kunne ikke gjøre det.
Fordi…
jeg likte ham virkelig.
Kommandøren.
Jeg fortalte aldri hva jeg følte.
Det var en ensidig kjærlighet.
Så da de ba meg komme tilbake til keiserhovedstaden,
ville jeg ikke.
Fordi jeg må jobbe med mannen jeg elsker og enhetens medlemmer som ser ned på meg.
Men så…
møtte jeg deg.
Først hadde jeg blandede følelser.
Men etter å ha vært mer sammen med deg,
begynte jeg å like deg.
Jeg tenkte at om jeg husket din godhet mot meg
kunne jeg overvinne baksnakkingen og presset fra de andre i enheten.
Men likevel
er det en del av meg
som ikke kan gi slipp på følelsene jeg har for kommandøren.
Hvis jeg fortsatt vakler slik som dette…
har jeg ikke rett til din godhet eller å være din venn.
Jeg beklager at jeg har skjult dette for deg.
Løft hodet.
Jeg vil ikke
at du skal bruke min blivende ektemann som unnskyldning til å ikke være venner.
Men…
Og…
Det er verre om vi ikke kan være venner.
Jeg synes ikke kjærlighet er viktigere enn vennskap.
Du er den første kvinnelige vennen jeg har hatt.
Jeg setter pris på vennskapet vårt.
Er du sikker på at du vil at en som meg skal være din første kvinnelige venn?
Jeg vil at det skal være deg, Kaoruko.
Miyo.
La oss fortsette å snakke om mange ting fra nå av.
Jeg vil gjerne høre på problemene dine og alt som plager deg.
Mikado?
Hva skjer?
Hva gjør vaktene?
Det er Usuis evne.
Hva?
Hans majestet?
Arata Usuba går etter dem.
Jeg drar til åstedet.
Da gjør jeg det også.
Nei, du blir her og tar deg av stasjonen.
Som dere har hørt,
blir jeg borte fra stasjonen. Vær på vakt.
Det skal vi.
Pass på deg selv, sir.
Jinnouchi, pass på Miyo.
Ja!
Hvorfor er vi her, troppssjef?
Vi har en sterk barriere rundt stasjonen, men vi kan aldri være for forsiktige.
Det finnes ingen blindsoner i dojoen.
Vi kan holde utkikk i alle retninger.
Vennligst avstå fra å gjøre noe på egen hånd…
Vær rolig!
Ingen beveger seg fra flekken.
Så dere er alle her.
Jeg forventet ikke en så varm velkomst.
Tekst: Veronica Heim