Jaká je situace?
Jeho Výsost by měla být támhle.
Vila císařské rodiny?
Není nejmenších pochyb, že je do toho zapleten Usui.
Byl nějaký kontakt z jeho strany?
Ne, o ničem nevím.
Zajímalo by mě, o co se snaží, když je ochoten tolik riskovat.
Když jde ale o něj, klidně bychom mohli padnout
do pasti jako Godo.
Kudo.
Pokud to je nějaká past…
-Kudo! -Generálmajore?
Princ Takaihito měl zjevení!
Vaše snoubenka je v ohrožení!
Koukám, že jste tady všichni.
Nečekal jsem tak nadšené přivítání.
Přišel jsem si pro tebe,
Mijo.
ŠŤASTNĚ VDANÁ
Jak jste se dostal dovnitř?
Bariéru by nemělo být tak snadné prolomit!
Myslel jsem, že vidím malého ptáčka, ale asi se mi to jen zdálo.
J… jak?
Bariéra byla narušena!
Teď jsme v ní pro změnu polapeni my!
No, mám na vás otázku.
To, co právě teď vidíte, je realita?
Nebo je to jen iluze?
Co?
To, co teď všichni vidíte, je zcela subjektivní.
Je to, čemu věříte, skutečné?
Co tím chcete říct?
Povězte mi, kde je teď váš kapitán?
Navzdory tomu, že jsem tady já, ten koho se nejvíc bojí…
Že by snad… vzal nohy na ramena a utekl
se staženým ocasem?
To je hloupost!
Vysvětlete mi, proč se tedy bariéra obrátila?
Tvrdíte, že nás kapitán zradil?
Pokud ne, kdo mě sem tedy pustil?
Rád vám odpovím.
Děkuji za spolupráci,
Kaoruko Džinnouči.
To by už stačilo!
To není možné!
Byla jsem to já.
To já jsem manipulovala s bariérou.
Co tím myslíte, Džinnouči?
Usui vzal mého otce jako rukojmí
a donutil mě, abych upravila bariéru.
Mého otce přede mnou mučil,
a když jsem viděla, kolik bolesti zažíval, nemohla jsem ho opustit.
Jako voják jsem selhala…
Moc se omlouvám!
Kaoruko…
Ublížil jsem tvému otci?
Opravdu se něco takového stalo?
Co?
No, není spíše divné, že jsi právě tady?
Nezahrávejte si se mnou!
Po všech těch příšerných věcech!
-Můj otec byl vážně… -Veliteli Mukadejamo.
Před pár dny
jsem s instruktorem Džinnoučim trénoval.
Vypadal zdravě jako vždy.
Jsou tvé vzpomínky opravdu důvěryhodné,
Kaoruko Džinnouči?
Ale…
můj otec.
To ne…
Byla to iluze?
To ne…
To snad ne…
Tak…
proč jsem to udělala?
Mijo.
Pojď.
Vše bude v pořádku, až budeš se svým otcem.
Protože tvůj otec je pravda všeho.
Ničemo jeden!
Co to děláte, pane?
Zatracené společenství!
Připravte se!
A dost!
Proč jsou tady nadpřirozené bytosti?
Podívejme se, necítíte nějaký vnitřní nesoulad?
Všichni se uklidněte!
-To je Usuiova nadpřirozená schopnost! -Táhněte!
Nikdo mi nemůže odporovat.
Mlčte!
Na bojišti vás může zabít i sebemenší pochybnost.
To nevíte?
I když to pochopíte, nad strachem nevyhrajete.
Mijo.
Tímto jsou všechny nepříjemnosti pryč.
Tohle ale nedovolím!
Kaoruko?
Já vás zastavím!
Dokázala jsi překonat strach a postavila se mi, ohromující.
Mijo se ani nedotknete!
Nadpřirozená schopnost fyzického posílení?
Hraje si s ní.
Někdo tak zkušený jako Džinnouči s ním prohrává v čistém souboji s mečem.
Kaoruko!
Nepřibližuj se!
Svým dalším útokem vás srazím!
Nic víc neumíš?
To je…
jako ten sen.
Takže to, co jsem viděla, byla budoucnost.
Byla to síla mé schopnosti vidět sny.
Měla jsem mému pánovi o mém snu říct,
mohlo to dopadnout jinak a bez zranění.
Přece chce jen mě.
Protože jsem jediná na světě se schopností vidět sny.
Ovšem stále své síle vůbec nerozumím.
Co bych měla dělat?
Co mohu dělat?
Mijo.
Co takhle být poslušná a jít za svým otcem?
Ne!
Nebudu spolupracovat s někým, kdo lidem ubližuje a směje se,
jako by nic!
Navíc nejste můj otec.
Vždyť jsi dcera Sumi,
to je stejné, jako být má dcera.
Vím, že pro vás byla má matka velmi důležitá.
Ovšem, i když mě odtud odvedete,
tím se nijak nevykoupíte.
Moje matka, kterou jste chtěl zachránit, už na tomto světe není!
Ty jsi ale upovídaná.
To se nedá nic dělat. Odvedu tě násilím.
Táhněte od mé snoubenky!
Můj pane!
Takže jste si všiml návnady.
Jak se od vás dalo čekat, Kijoko Kudo.
Bohužel pro vás, mám někoho, kdo viděl, že je budoucnost na mé straně.
-Aha. -Naoši Usui!
Teď to tady ukončíme!
To nepůjde.
Právě jsem začal.
Utekl.
Mijo!
Jsi v pořádku?
Omlouvám se.
Jsem rád, že jsi v pohodě.
Mijo.
Takhle se nepřemáhej.
Prosím, dávej na sebe větší pozor.
Můj pane…
Prosím tě.
Džinnouči! Musíš vydržet!
Kaoruko!
ŠŤASTNĚ VDANÁ
Generálmajore!
Uvnitř jsme to celé prošli, ale nenašli jsme žádné stopy.
-Rozumím. -Takže to byla vážně návnada.
Co když to, že byla Jeho Výsost unesena
je jen lež Usubů?
Je možné, že se domluvili s Usuiem.
Opravdu?
-Doufám, že to tak není, ale… -Vyšetřování skončilo!
Připravte se na odchod!
Ano!
Generálmajore.
No?
Pokud to nevadí, tak mi pro dnešek dejte svolení
to tady prošetřit.
Chcete pokračovat ve vyšetřování sám?
Ano.
Chápu, jak se cítíte, ale zaujatost vůči vaší rodině
se jen tak nezmění.
I tak, pokud dovolíte.
Poslyš, dědečku,
jaký je poslání naší rodiny?
Jsme zastrašující příklad pro uživatele schopností. Ničíme špatné uživatele sil.
Je to důležitá mise, kterou zvládne jen naše rodina.
Dědečku,
proč si nesmím dělat přátele?
Protože taková jsou pravidla.
Pravidla naší rodiny jsou důležitější než naše životy.
Ale já chci mít přátele.
Nesmíme se zaplétat s dalšími uživateli nadpřirozených schopností.
Jsi dost schopný na to, aby z tebe byla další hlava naší rodiny.
Následuj pravidla a snaž se.
Až se objeví dívka se schopností vidět sny,
staneš se mečem, který ji ochrání.
Budu mečem, který ochrání dívku.
Budeš tu dívku vždy chránit a staneš se mečem, který potrestá její nepřátele.
To je tvůj velmi důležitý úkol, milý chlapče!
Rodina Usubů nemá žádný význam.
Pokud se neobjeví špatný uživatel schopností,
tak nikdy nenaplní úkol.
Proto…
Chtěl jsem ji…
Mijo…
Ale nakonec jsem stále uvnitř prázdný…
Pravdou je, že to, co chci chránit
už neexistuje.
Copak se děje?
Chlapče z Usuby.
Naoši Usui!
Pokud nad něčím dumáš, jsem to já, kdo ti může nejvíc porozumět.
Mlč a okamžitě na zem!
Jsi stejný, jako jsem býval já.
Říkal jsem, ať mlčíš!
Navzdory tomu, že jsi věřil, že chánit Mijo je tvou povinností,
se Mijo nikdy nestane tvou.
I když ve skutečnosti patří tobě.
Neříkej nesmysly!
Mohl bych tě naučit, jak si opravdu hodně usnadnit život.
Nebudu tvé kecy poslouchat!
Zvedni ruce a vzdej se!
Arato Usubo,
nepřidáš se k obdařenému společenství?
Ode dne útoku se ostražitost vůči obdařenému
společenství zvýšila a má svoboda uvnitř kasáren byla omezena.
Má první kamarádka také nebyla k nalezení.
Promiňte.
Tohle je teď momentálně jediné místo, kde si můžeme promluvit,
aniž by nás někdo rušil.
O čem chcete mluvit?
Omlouvám se!
P… prosím, zvedněte hlavu.
Omlouvám se! Spletl jsem se ve vás.
Když jsem viděl váš neohrožený postoj, když jste čelila Naoši Usuiovi,
tak jsem si uvědomil svou chybu.
Nezáleží zda jste žena nebo pokrevní Usuba.
Jste opravdu odvážná.
Nejsem tak…
Budu tvrdě pracovat, aby se tato organizace stala organizací,
která spravedlivě oceňuje zásluhy.
I pro dobro Džinnouči.
Promiňte… Povězte, mi, co se Kaoruko stane?
Zřejmě bude tvrdě potrestána.
Ale byla přinucena, aby spolupracovala s obdařeným
společenstvím, aby ochránila rodinu!
Ano. Proto také požádám o to, aby byl její trest snížen.
Džinnouči je silná.
Je to voják, jakého v naší jednotce potřebujem.
Ano!
Jsi úžasná, Hazuki.
Pro kapitána by bylo nemožná uspořádat takový večírek!
Zase je to tu samý křik.
Pane Godo, už jste se plně uzdravil?
Samozřejmě! Vůbec se o mě nebojte!
Dobrý večer.
Dlouho jsme se neviděli, Arato.
Měla ses dobře, Mijo?
Ano. Také vypadáš dobře.
To jen díky tobě. Mockrát děkuji za dnešní pozvání.
Můj bože! Už zase žárlíš, Kijoko?
Vůbec nežárlím!
Jistě, jistě. Jsme tu všichni, tak si připijeme.
-Na zdraví! -Na zdraví!
No tak. Piješ, Mijo?
-Ne, nepiju alkohol. -Ale no tak, dej si ještě jednu.
Omlouvám se za bezohlednost mé sestry.
Jistě bys raději strávila konec roku v klidu.
Ne, to není bezohledné. Opravdu jsem chtěla Hazuki vidět.
Navíc je to poprvé, co mám konec roku tak zábavný.
Už mám veliký hlad, těším se na to.
-To já taky. -To jídlo je velmi chutné.
Aha. Tak to jsem potom rád.
Dnes je docela chladno.
Mijo, můžeš zajít ještě pro dřevěné uhlí?
Ano, hned ho přinesu.
Kaoruko?
Mijo, dlouho jsme se neviděly.
Kaoruko… Měla ses dobře?
Jo.
Víš, bylo rozhodnuto, že se po vojenském slyšení
vrátím do starého města.
Tak jsem se přišla rozloučit.
Ale pročpak?
Náš kapitán si totiž promluvil s nejvyššími
a dostala jsem zvláštní povolení odejít.
Můj pán?
Vedoucí Mukadejama také dokonce požádal o snížení mého trestu.
Mám velké štěstí, nemyslíš?
I když jsem všechny zradila…
Ale to proto…
Někdo jako já…
nemá právo být tvou přítelkyní, Mijo.
Ale víš…
Od teď strávím hodně času odčiněním svých velikých hříchů.
Tak…
až sama sebe vykoupím,
budeš zase moje kamarádka?
Pokud budeš ty mou.
Děkuji.
-Sněží? -Sněží?
První sníh, který napadne v ponuré zimě může
také přinést temné mraky těm, kteří ho pocítí.
Omlouvám se.
Čekají tě kvůli mně opravdu těžké zkoušky.