Jaká je situace?
Jeho Veličenstvo by mělo být tam.
V císařské vile.
Nepochybuji o tom, že to má na svědomí Usui.
Kontaktoval někoho?
Ne, to ne.
Tohle je i na něj velké sousto. Co může mít v plánu?
Nezapomeňte, o koho jde.
Usui nám mohl nastražit past, tak jako Godovi.
Pane Kudo, jestli je to past…
Kudo!
Generálmajore!
Princ Takaihito měl zjevení.
Vaše snoubenka je v nebezpečí.
No vida, tak vás tu mám všechny.
Tak vřelé přivítání jsem ani nečekal.
Přišel jsem si pro tebe, Mijo.
ŠŤASTNĚ VDANÁ
19. DÍL MUŽ JMÉNEM NAOŠI USUI
Jak ses sem dostal?
Bariéru kolem základny nelze tak snadno prolomit!
Mám dojem, že jsem viděl ptáčka. Ale zřejmě se mi to jen zdálo.
Jak je to možné?
Musel s bariérou něco provést.
Jsme uvězněni uvnitř.
Otázkou je,
jestli jste viděli skutečnost, nebo jen iluzi.
Cože?
To, co vidíte, je čistě subjektivní.
Je to, čemu věříte, skutečně pravda?
Co tím chceš říct?
Kde máte velitele?
Já, jeho obávaný nepřítel, jsem zde.
Že by dostal strach a utekl?
To je nesmysl!
Tak pročpak je bariéra otočená?
Tvrdíš, že nás náš velitel zradil?
Pokud ne, kdo mě sem pustil?
Hned vám to řeknu.
Děkuji ti za pomoc,
Kaoruko Džinnouči.
Cože?
Dost těch nesmyslů. To není možné!
Byla jsem to já.
Já jsem upravila bariéru.
Džinnouči, co to má znamenat?
Usui zajal mého otce
a donutil mě bariéru narušit.
Mučil mi otce přímo před očima.
Nemohla jsem ho nechat tak strašně trpět.
Zklamala jsem vás.
Je mi to líto!
Kaoruko…
Já že jsem ublížil tvému otci?
Skutečně se to stalo?
Cože?
Pochybuji, že jsi tam vůbec byla.
Nechte těch her! Napáchal jste strašné věci!
Na vlastní oči jsem…
Veliteli Mukadejamo.
Pan Džinnouči mě nedávno vedl na výcviku.
Byl naprosto zdravý.
Cože?
Neklame tě náhodou paměť,
Kaoruko Džinnouči?
Ale… můj otec…
Ne.
To nemohla být iluze.
To není možné.
Ne…
Co…
Co jsem to…
Mijo.
Pojď. Ochráním tě, jsem tvůj otec.
Já jsem pravda.
Ty lotře!
Co děláte?
Proklaté společenství.
Umři!
Dost!
Co tu dělají ty přízraky?
Ale ale. Že by roztržka v týmu?
Všichni se uklidněte!
Je to jen Usuiova schopnost!
Nemá smysl mi vzdorovat.
Zmlkni!
V boji stačí chvilka nepozornosti, a může tě to stát život.
To jsi nevěděl?
I kdyby ano, boj proti strachu nevyhraješ.
Mijo,
teď už nám nikdo nestojí v cestě.
To nedovolím.
Kaoruko!
Ještě jsem tu já.
Je obdivuhodné, s jakým klidem ses mi postavila.
Mijo se ani nedotknete!
Aha. Máš schopnost, která zlepšuje tvůj fyzický výkon.
V šermu proti němu nemá šanci ani skvělá Džinnouči.
Kaoruko!
Stůj!
Jen počkej,
teď tě dostanu.
To je vše, co umíš?
Tohle…
jsem viděla ve snu.
Viděla jsem budoucnost.
Tak tohle dokáže má schopnost vidět sny.
Kdybych o tom snu řekla svému nastávajícímu,
nikomu se nemuselo nic stát.
Jde mu o to, aby mě získal.
Protože jako jediná na světě dokážu vidět sny.
Ale
ještě tu schopnost dobře neovládám.
Co mám dělat?
Co můžu udělat?
Mijo.
Půjdeš se svým otcem dobrovolně?
Ne.
Nebudu spolupracovat s někým, kdo ubližuje lidem s úsměvem na tváři.
Navíc nejste můj otec.
Jsi Sumiina dcera.
Takže jsi v podstatě i moje.
Vím,
že vám na mé matce záleželo.
Ale když mě odtud odvedete, stejně ji nezachráníte.
Chtěl jste zachránit mou matku, ale ta už není na tomto světě!
Nedokážeš držet jazyk za zuby?
No dobrá. Tak tě odvedu násilím.
Ruce pryč od mé snoubenky!
Pane.
Pochopil jsi, že to byla léčka.
To se dalo od Kijoky Kudoa čekat.
Máš smůlu, máme člověka se schopností předvídat budoucnost.
Rozumím.
Naoši Usuii, to je tvůj konec!
Právě naopak. Tohle je teprve začátek.
Utekl.
Mijo!
Neublížil ti?
Je mi to líto.
Hlavně že jsi v pořádku.
Mijo, nebuď na sebe tak přísná.
Musíš být opatrná.
Pane.
Prosím tě.
Džinnouči, vydrž!
Kaoruko…
Generálmajore!
Prohledali jsme vilu, ale nic jsme nenašli.
Dobře.
Skutečně chtěl odvést pozornost.
Je možné, že Usuba o únosu císaře lhal.
Třeba s Usuiem spolupracuje.
To přece není možné!
Doufám, že ne.
Prohlídka je ukončena. Připravte se k odjezdu.
Ano, pane.
Generálmajore.
Dovolte mi prosím pokračovat v prohlídce. Jen jeden den.
Budete nadále pracovat sám?
Ano.
Vím, jak se cítíte,
ale předsudky proti rodině Usuba jen tak nezměníte.
I přesto vás o to prosím.
Poslyš, dědečku.
Jaké poslání mají Usubové?
Bojujeme s lidmi s nadpřirozenými schopnostmi.
Ničíme ty špatné.
Je to velmi důležitý úkol, který plní jedině Usubové.
Dědečku,
proč nesmím mít kamarády?
Taková jsou pravidla.
Pravidla rodiny Usuba jsou nadřazená všemu ostatnímu.
Ale já chci mít kamarády.
Nesmíme se přátelit s jinými lidmi s nadpřirozenými schopnostmi.
Máš předpoklady, aby ses stal dědicem rodu Usuba.
Dodržuj pravidla a pilně se uč.
Jednoho dne, až se objeví dívka se schopností vidět sny,
staneš se jejím ochranným mečem.
Ochranný meč dívky se schopností vidět sny.
Musíš jí zajistit bezpečí
a občas se stát mečem, který kosí její nepřátele.
Jen ty se můžeš zhostit té významné role.
Rod Usubů nemá co dělat.
Bez ničemů s nadpřirozenými schopnostmi nemáme jak splnit svou roli.
To proto
jsem chtěl Mijo.
Nakonec jsem ale zbytečný.
To, co chci chránit, už neexistuje.
Copak copak?
Maličký Usuba.
Naoši Usui!
Tvému trápení rozumím lépe než kdokoli jiný.
Zmlkni a lehni na zem!
Jsi stejný, jako jsem býval já.
Zmlkni, povídám!
Myslel sis, že máš chránit Mijo.
Ale ona nikdy nebude tvá.
I když ti vlastně patří.
Nesmysl!
Mohu ti poradit, jak si usnadnit život.
Na tvé rady nejsem zvědavý.
Ruce vzhůru a vzdej se!
Arato Usubo.
Nechceš vstoupit do Nového společenství?
Po tom útoku
zpřísnili ochranu proti Novému společenství,
a já jsem přišla o svobodu na základně.
První kamarádka, kterou jsem kdy měla, už tu není.
Omlouvám se.
Jen tady můžeme v současné chvíli mluvit,
aniž by nás někdo rušil.
A o čem jste se mnou chtěl mluvit?
Chci se vám omluvit!
Zvedněte hlavu, prosím.
Špatně jsem vás odhadl.
Poté, jak jste se zachovala k Naošimu Usuiovi,
mi došlo, jak jsem se mýlil.
Nezáleží na tom, že jste žena ani že jste z rodu Usuba.
Jste velice statečná.
Já nejsem tak…
Postarám se, aby jediným kritériem v mé jednotce byly odteď schopnosti.
I kvůli Džinnouči.
A co se stane s Kaoruko?
Očekávám, že bude přísně potrestána.
Ale ke spolupráci s Novým společenstvím ji donutili.
Chtěla ochránit svou rodinu.
Ano.
Proto požádám, aby jí snížili trest.
Džinnouči je silná.
Je nenahraditelným členem naší jednotky.
Děkuji vám.
Ty jo! Hazuki se překonává jako vždy!
Velitel by takový večírek sám nezorganizoval.
Ach, zase ten tlučhuba.
Pane Godo, už jste se zotavil?
To si pište! Omlouvám se, že jsem vám přidal starosti.
Dobrý večer.
Dlouho jsme se neviděli, Arato.
Mijo, všechno v pořádku?
Ano. I ty vypadáš dobře.
Ano, díky.
Děkuji za pozvání.
Copak?
Zase žárlíš, Kijoko?
V žádném případě!
To je vidět.
Už jsme tu všichni, tak si znovu připijme.
Na zdraví!
Slečno Mijo, pijete vůbec?
- Dej si ještě. - Ne, nepiju alkohol…
Omlouvám se, že jsem tě zatáhl do sestřina blázince.
Určitě sis přála klidný konec roku.
Není to žádný blázinec.
Taky jsem chtěla Hazuki navštívit.
A navíc,
tak veselý konec roku jsem nikdy nezažila.
Opravdu? Tak to jsem rád.
Dnes je nějak chladno.
Mijo, přinesla bys uhlí, prosím?
Jistě, hned pro něj zajdu.
Kaoruko.
Ráda tě zas vidím, Mijo.
Kaoruko, jak se ti daří?
Dobře.
Až mi skončí vyšetřování,
vrátím se do bývalého hlavního města.
Přišla jsem se rozloučit.
Ale jak jsi…
Velitel se dohodl s nejvyšším velením,
aby mi umožnili odejít.
Pan Kudo.
A velitel oddílu Mukadejama
požádal o zmírnění mého trestu.
Mám štěstí, že ano?
Přestože jsem všechny zradila.
Ale to…
Někdo jako já
si nezaslouží tvé přátelství.
Ale
já všechno napravím, i když to bude trvat dlouho.
Takže…
Takže
až se mi to povede,
budeš se se mnou zase přátelit?
Doufám, že toho budu hodna.
Děkuji ti.
- Sněží. - Sněží.
Sněhové vločky poletující mrazivou oblohou
snášejí tmavá mračna nad všechny, kteří je vnímají.
Odpusť mi.
Způsobím ti velkou bolest.
Překlad titulků: Marie Pavlů