Císařská konference?
Dnes ráno přijelo do Císařského paláce plno aut s ministry.
Takže pitomci, kteří tomu nerozumí, nám do toho chtějí žvanit?
Je tedy jasné, že chtějí prince Takaihita a
naší jednotku nějak omezit.
Pokud se však Obdařené společenství dostalo až do vlády,
mohli bychom tu konferenci využít ve svůj prospěch.
Dokonce i princ Takaihito jedná opatrně a snaží se něco zjistit.
Ano.
Právě teď musí všechny bedlivě sledovat…
svým pověstným "jestřábím zrakem".
Já, Takakura, tajemník a strážce pečeti, rozhodně najdu zrádce.
Věř mi, to nebude tak snadné.
Mezi našimi ministry je velmi mnoho těch, kterým se nelíbí,
že přebírám místo Jeho Veličenstva.
Bude těžké je najít. Uvidím jen jejich nepřátelství vůči mně.
A jsem si zcela jistý, že Usui přijde sem k nám.
Lstivě se vplíží sem dovnitř.
Ovšem tato budoucnost nás ještě čeká.
Musí být něco, co můžeme udělat.
No a to je jediný důvod, proč jsi na tom místě jediný,
komu věřím, Takakuro.
Nechte to na mně. Já se o to postarám, Veličenstvo!
ŠŤASTNĚ VDANÁ
VEČERNÍ BANKET A SNÍH NA OBZORU
Jinými slovy, i když je Jeho Veličenstvo uneseno,
tak pochybuji o rozhodnutí,
dovolit prostým lidem vstup do posvátného Císařského
paláce
a dokonce je tam ukrýt před nepřáteli.
Ale i když jsou ti chráněnci obyčejní lidé,
nejsou z prestižních rodin uživatelů nadpřirozených schopností?
Není náhodou dobře, že tam jsou?
Ministr školství se prostě jen snaží zařídit, aby peníze nešly na armádu.
Řekl jste "Usuba"? Alespoň jednou bych chtěl
vidět jejich schopnosti.
-Ministr občanských věcí. -Koho zajímají schopnosti?
-Údajně má být na naší straně, -Pokud zemí vůbec otřese pouhá
-organizace neznámé velikosti a členů, -ale takové chování nechává nepříteli
jako je právě Obdařené společenství,
hodně velký prostor k přiblížení.
-Tak to bude mít dopad na velení armády -Ministr armády.
-A také běžné občany. -Zástupce frakce proti
-nadpřirozeným schopnostem. -Ne, musíte být obezřetný.
-Jinak vás přistihnou nepřipraveného. -Ministr námořnictva.
Má velmi špatné vztahy s ministrem armády.
A my v námořnictvu po nikom chyby napravovat nebudeme.
Je neustále rozptylován bojem o moc a nikdy nevidí pravou realitu.
Tak jako tak jsou nadpřirozené schopnosti přežitkem minulosti.
V současné době tady máme vědou vytvořené moderní zbraně.
Obdařené společenství se nikdy nevyrovná síle naší armády.
Docela silné řeči na někoho,
kdo udělal velkou chybu a umožnil únos Jeho Veličenstva.
Právě bezpečnost Císařského paláce je pod jurisdikcí armády.
Není to tedy vaše odpovědnost?
Vy máte co říkat!
Nebylo to právě námořnictvo,
které se rozhodlo uspořádat tu hloupou výroční námořní prohlídku a požádalo o
více stráží?
Proto jsme tu neměli dost personálu!
Co?
Jen skáčeme, jak Obdařené společenství pískne.
Tajemníku Takakuro!
Nechcete něco říct?
Stal jste se tajemníkem a strážcem pečeti v opravdu mladém věku a získal si
přízeň Jeho Výsosti.
Velice rád bych slyšel váš názor.
Jsou to jen nesmysly.
Ale no tak, přátelé. Tajemník Takakura má naprostou pravdu.
Každopádně je Obdařené společenství neznámá organizace.
Není vhodná doba, abychom spolupracovali pod vedením
Jeho Výsosti Takaihita?
Sice to říkáte…
Dobře jsem poslouchal vaše moudré názory.
Omlouvám se tedy za prosazení tohoto nového opatření bez souhlasu všech.
Promiňte!
Ovšem změnit budoucnost k lepšímu nejde jen tak odhalením všech dostupných faktů.
Vím, že k tomu máte jistě své výhrady.
Ale pokud jde právě o tohle, naší strategií bude opevnit
obranu v Císařském paláci.
To je teď to nejlepší, co můžeme udělat.
Soustředíme svou obranu na jediné místo.
Tady Mijo. Volala jsi mě?
Pojď dál, prosím.
Je tady. Hlavní dáma dnešního večera dorazila.
Tak tam nestůj, posaď se k nám.
D, dobře.
Dnes večer jsem vás sem pozvala,
protože přece jen budeme bydlet pod jednou střechou.
A bylo by vhodné, abychom se jako holky
bavily a povídaly si.
Nebylo by to lepší?
Říkám tomu holčičí večer!
Holčičí večer?
Jen si povídejte, jak chcete.
O nic nejde. No, a klidně mi můžete říkat Takako.
Vítejte, lady Takako! Snad se večer pobavíte!
A pozor! Ještě dorazí jeden host.
Ještě jeden?
Přeji dobrý večer, Mijo!
Co? Kaoruko?
Nyní je ve starém městě, ale dnes se zúčastní na dálku
pomocí speciální techniky.
Počkat, ty už piješ?
Ano! Jsem Kaoruko Džinnouči a už piju!
Bože. My si tady ještě ani nenalili.
Můžeme tedy také začít?
Kijoka velmi trval na tom, že nemáme opíjet jeho drahou snoubenku.
Takže, Mijo, tohle budeš pít místo alkoholu.
Tak na náš holčičí večer!
Na zdraví!
Abys věděla. Tehdy byl Kijoka ještě menší než já.
To už je hodně dávno.
Hazuki připravila tento večírek, abych se uvolnila.
Mám takové štěstí. Je úžasná!
Bože, zrovna se to začínalo rozjíždět a lady Takako usnula.
Přece jen jste toho tady dost vypili.
Tak já už si půjdu lehnout. Dobrou noc.
Dobrou noc.
No vlastně.
Na něco se tě chci zeptat, Kaoruko.
Pověz mi, jak to jde mezi tebou a Godoem?
Proč se tak najednou ptáš?
Jen klid, Kaoruko! Ptám se tě, co si o něm myslíš jako o muži.
Ale ne! Nic si o něm nemyslím!
Je starší a tak si ho vážím!
Co? No, je lehce povrchní,
ale je docela hezký a je jedním z nejúspěšnějších členů týmu.
Kiyoka si ho velmi váží! Tak jsem si říkala,
že byste mohli vycházet.
Není to o tom, co si o něm myslím…
Není to o tom?
Protože já to zvládám i bez jakékoli romantiky.
Co? A proč?
Abyste věděli, stačí mi láska k alkoholu.
Je ti příjemně, když se opiješ, ale občas pak nevíš, kdo vůbec jsi.
Navíc jde také o to, že díky lásce jsem objevila
svou slabou stránku.
Láska je děsivá.
Děsivá?
Asi rozumím tomu, co tím chce Kaoruko říct.
Opravdu, Mijo?
Oh, omlouvám se… Jsem opravdu vyděšená.
Ty pocity lásky a přitažlivosti k někomu. Jsem si jistá, že to lidi rozhodně mění.
Asi bych vám měla dát radu do života.
Víte, že jsem se rozvedla, že?
Nebyl tvůj bývalý manžel generál Okaito?
Už to je za mnou, ale byly chvíle, kdy jsem toho opravdu litovala.
Přece jen jsme se skutečně milovali.
Nerozvedli jste se po velké hádce?
Ano, rozptylovalo nás, jak vypadáme před ostatními,
sobecké domněnky a naše tvrdohlavost.
To, co mi teď připadá bezvýznamné.
Než jsem řekla něco tak jednoduchého jako "jsi pro mě důležitý",
už jsme byli v bodě, odkud nebylo návratu.
Jsem pitomá, že?
Jde mi o to, že pokud chcete s někým zůstat,
je důležité mu svou lásku projevovat a vytvořit tak nezničitelné pouto.
Život je moc krátký.
Na strach prostě není čas, ano?
Neboj se pořádně prosadit.
To je rada, kterou ti mohu dát jako
tvoje starší ségra.
Ale já jsem…
Přesně tak!
Fandím vám dvěma! To si teda piš!
A chci, abyste byli s kapitánem oba dva šťastní,
milá Mijo!
Božínku, děkuju, že jste zůstala tak dlouho vzhůru.
Dobrou noc, Kaoruko.
Dobrou noc.
Kaoruko je hodná holka.
Ano.
Jsem její pyšná kamarádka.
Dnes jsem pil jako ještě nikdy.
Byla to velmi zábavná noc.
No, a navíc jsem si s tebou mohl příjemně popovídat.
Cože? Se mnou?
Ano.
Máš podobnou schopnost jako já.
Schopnost zjevení je požehnání i trest.
Protože vidina kousku budoucnosti jsou jako
vlnky na vodě, když do ní hodíš kámen
a málokdo dokáže pochopit význam těch jednotlivých vlnek.
Ti, kteří znají budoucnost, musí bojovat s osamělostí.
Osamělostí…
Pokud nebudou moci této velké síle čelit sami,
nebudou schopni dostát své povinnosti.
Mijo Saimoriová.
Ano?
Pověz mi, máš ráda sníh?
Cože, pane, sníh?
Tak jsem ho míval rád.
Když jsem byl malý, utíkal jsem si hrát na zahradu pokaždé,
když sněžilo.
Ale nyní už se z hloubi srdce radovat nedokážu.
Něco se se sněhem stalo?
Ano.
Třešňové květy zahlcené sněhem stahují oponu noci.
ŠŤASTNĚ VDANÁ
Jsem rád, že jsme spolu mohli dnes povečeřet.
I já.
Mijo, něco se stalo?
N, ne… Jen je dnes hodně chladno.
Prosím, dávejte pozor a nenastydněte.
Děkuji ti.
Tak já už půjdu.
Opatrujte se.
Prosím, ať nesněží.
Mijo.
Arato.
Bojíš se o Kudoa?
Ano.
Síla schopnosti může sílit nebo slábnout v závislosti na intenzitě pocitů.
Intenzitě mých pocitů?
Ano.
Pokud je to skutečně pravda, pak se tvé pocity jednoho dne
mohou stát silnou zbraní.
Jsem si jistý, že frustrace z toho, že můžeš jen čekat,
je pro tebe také zdrojem síly.
Je to možné? Opravdu?
Je to tak! Přesto by mě zajímalo, co brání tvé schopnosti v probuzení.
To já nevím.
Pokud je něco, co Kudoovi nemůžeš říct, rád si tě vyslechnu.
Poslouchej dobře, Mijo! Zničím všechno, co tě trápí.
Není to…
Služební auto nějakého ministra.
Dnes mají mít konferenci v předním paláci.
Proč je tady?
Ale, ale, dobrý večer, pane Usubo.
Omlouvám se, ale předpokládám, že jste Ministr školství.
Co vás přivádí do soukromé rezidence prince Takaihita?
Můj sekretář se ztratil, tak mě napadlo, že se tady zeptáme na cestu.
Že?
Moc se omlouvám.
V tom případě se můžete otočit a jet po stejné silnici, po které jste přijeli,
zpátky domů.
To se podívejme!
Mimochodem, myslel jsem,
že být zavřený v Císařském
paláci je docela nuda.
V těchto časech, kdy se se schopnostmi tvrdě zachází,
je mnoho těch, kteří jsou nespokojeni s tím,
jak dobře se zachází s vámi.
Co tím chcete říct, pane?
Nejsou náhodou schopnosti rodu Usubů schopny zasahovat do lidské psychiky?
A ovlivnit každého?
Nechcete mi tu sílu ukázat?
Prosím, odejděte.
To nestačí? Jste tak chamtivý mladík?
Sekretáři…
Říkám vám, abyste odešel.
Pokud nás budete nadále urážet…
Ministře Hasebe!
Co to děláte?
I když jste ministr, za těchto okolností si rozhodně
nemůžete v paláci dělat, co se vám zlíbí. To je nepřístupné!
Co jsi to řekl, spratku?
Nebyl jsi to náhodou ty, kdo si dělal, co se mu zlíbilo,
když pozval tyhle lstivé příšery do paláce? Grázle jeden!
Pane, uklidněte se. Není vhodné dělat ještě větší rozruch.
Omlouvám se za problémy.
Tohle všechno je má chyba, to já špatně zahnul.
Prosím, okamžitě odjeďte.
Ano, ano, hned to bude.
Děkuji za vaši tvrdou práci.
Uvidíme se.
Jsi v pořádku, Mijo?
A, ano.
Bože, problémy nikdy neskončí.
Proč, Arato?
Ztuhla mi krev v žilách, když jsem dostal zprávu
od tajemníka Takakury.
Opravdu ti nic není, Mijo?
Jsem v pořádku. Nemusíte se pořád tolik ptát.
Ale já si nemohu pomoci.
Každopádně, dnes večer…
No tohle! Byl můj futon vždycky takhle?
To musel udělat princ Takaihito.
Oklamal nás.
Nedá se nic dělat. Budu spát na tatami.
Ty si necháš futon.
To, to ani náhodou, můj pane!
To vy byste měl spát na futonu.
Chceš říct, že to já bych měl spát
v teple útulného futonu?
Určitě to bude lepší.
Nedělej si ze mě srandu.
Budu se moc zlobit, když tam nebudete spát.
Když tam nebudeš spát ty, tak já nebudu spát vůbec.
Proč to takhle dopadlo?
Nemůžeš spát?
Ne, nemůžu.
Tak co si takhle trochu popovídat, dokud neusneš?
Dobře.
Trápí tě něco od chvíle, co jsi sem přišla?
Ne, všichni jsou ke mně laskaví. Mám opravdu velké štěstí.
Aha. Nechceš se mě na něco zeptat?
Povězte mi, byla pro vás vaše práce někdy těžká?
Nemyslím, že by pro mě byla sama práce těžká.
Ani jednou?
Byly chvíle, kdy jsem cítil těžkosti spojené
s vojenskými záležitostmi.
Taky mě mrzí, když jsou mí kolegové a podřízeni
zraněni nebo zabiti v boji.
Ale ani tak tu práci nepovažuji za těžkou.
Aha. Dobře.
A co ty? Už je to pár měsíců,
co jsi se stala mou snoubenkou.
Lituješ toho?
Vůbec ne. Nelituji toho, pane!
Aha.
Asi to bude sobecké, ale podělíš se se mnou o své myšlenky?
Já…
M… Můj pane…
Řekněte mi, byl jste někdy vážně zamilovaný?
Zamilovaný?
Nepamatuji si, že bych si byl jistý, co je to láska nebo romantika.
Ale nyní už velmi chápu, jak jsem se otupil vůči pocitům,
ke kterým mě ostatní naváděli.
Ale je možné, že jsem se těch pocitů jen bál.
Rozumím! Takže jste se takhle sám chránil?
Povídej, co ty, Mijo? Nebojíš se náhodou něčeho?
Můj pane?
Nevěříš mi snad?
Tak to není!
Mijo, věř mi, já už nejsem jako dřív. Protože teď už chci mnohem víc.
Pokud je to možné, chci toho co nejvíc.
S nikým jiným, jen s tebou.
O, omlouvám se!
Neboj se. To je v pořádku. Počkám.
Dobrou noc, Mijo.
Dobrou noc.