Det keiserlige rådet?
I morges kjørte ministrebilene inn i keiserpalasset én etter én.
Jeg antar at de gamle gubbene som falt bakpå, kom for å gi oss en advarsel.
Det er tydelig at de er her for å holde prins Takaihito og enheten min i sjakk.
Men,
hvis De begavedes fellesskap også har infiltrert regjeringen,
kan de til og med utnytte dette møtet til sin fordel.
Siden prins Takaihito selv er på vakt,
er den som kan snoke rundt…
Ja.
Jeg er sikker på at alle blir nøye overvåket
av prins Takaihitos skarpe blikk.
Jeg, Takakura, vil spore opp forræderen som vokter av det keiserlige seglet.
Det blir ikke så lett.
Blant ministrene
er det mange som ikke ser med blide øyne på at jeg tjener i keiserens sted.
Å være imot meg alene gjør dem ikke til forrædere.
Likevel vil Usui garantert komme.
Han vil snike seg innpå oss med list.
Men det har ikke skjedd ennå.
Det må være noe vi kan gjøre.
Ja. Derfor, i den situasjonen,
er du den eneste jeg kan stole på.
Overlat det til meg.
MY HAPPY MARRIAGE
EPISODE 21 AN EVENING BANQUET AND DISTANT SNOW
Med andre ord,
selv om keiseren hadde blitt kidnappet…
Minister for det keiserlige hoffet. Leder for anti-Takaihito-fraksjonen.
Jeg kan tydelig føle fiendtlighet mot prins Takaihito.
De som får beskyttelse kan være vanlige folk,
men de er evnebrukere fra en anerkjent familie, ikke sant?
Om noe, er det betryggende.
Utdanningsminister.
Er det smiger for å hindre at militæret får budsjettet?
Usuba, var det?
Jeg vil gjerne se deres evne…
Kommunikasjonsminister.
Han ser ut til å ha en intensjon om å støtte oss,
men slik oppførsel gir fienden en åpning til å utnytte.
…nasjonen rystes av noen…
Forsvarsminister. Regjeringens fremste motstander av overnaturlige evner.
Vi kan ikke senke garden.
Marineminister.
Disse to er som katt og hund.
De er alltid opptatt av maktkamper.
De forstår ikke poenget.
Uansett, overnaturlige evner er ikke annet enn en levning fra fortiden.
Nå har vi toppmoderne våpen basert på vitenskap.
De begavedes fellesskap er ingen match for vår militære styrke.
For en som mislyktes totalt ved å la dem kidnappe Mikado,
snakker du ganske stort.
Hæren har ansvaret for palassets sikkerhet.
Er ikke dette et ansvarsspørsmål?
Ikke våg å skylde på oss!
Alt begynte
fordi marinen krevde sikkerhet til den latterlige årsinspeksjonen,
slik at vi ble underbemannet.
Hva?
De spiller rett i hendene på De begavedes fellesskap.
Lord Takakura,
har du ikke noe å si?
Du sikret deg din posisjon i ung alder og vant Hans Majestets tillit.
Jeg vil gjerne høre din mening.
Dette er latterlig.
Ro dere ned, alle sammen.
Lord Takakura har helt rett.
Uansett er De begavedes fellesskap en mystisk organisasjon.
Nå bør vi stå samlet under prins Takaihito, ikke sant?
Selv om du sier det…
Jeg har hørt deres meninger.
Jeg beklager at jeg gjennomførte planen uten deres godkjenning.
Men å avsløre alt vil ikke nødvendigvis løse saken.
Fremtiden er ikke så lett å kontrollere.
Jeg er sikker på at alle har sine grunner.
Men i denne saken er vår strategi
å styrke forsvaret av det keiserlige palasset.
Det er det beste alternativet nå.
Fokusere på forsvar på ett sted.
Det er Miyo. Kalte du på meg?
Kom inn.
Der er hun. Dagens stjerne.
Ikke bare stå der. Kom og sett deg.
Ok…
Grunnen til at jeg samlet dere her i kveld er denne.
Siden vi alle bor under ett tak,
tenkte jeg det skulle være fint for oss damer å kose oss og prate litt sammen.
La oss kalle det Damenes aften!
Damenes…
Bare prat så mye dere vil.
Dere kan kalle meg Takako, hvis dere vil.
Velkommen, prinsesse Takako.
Jeg håper dere koser dere i kveld.
Det kommer en person til.
En til?
Miyo, god kveld!
Å, Kaoruko!
Hun er i den gamle hovedstaden nå.
Så vi bruker en spesiell evne for at hun skal delta på avstand.
Å, drikker du allerede?
Ja, Kaoruko Jinnouchi her. Og jeg er allerede i gang med å drikke.
Jøss, vi har ikke engang fylt glassene våre ennå.
Skal vi begynne også?
Kiyoka har gang på gang bedt oss om å ikke gjøre hans kjære forlovede full.
Så du drikker dette istedenfor alkohol. Ok?
Nå,
la Damenes aften begynne!
Skål!
-Skål. -Skål!
Og du vet, Kiyoka var mindre enn meg den gangen…
Hazuki.
Hun holdt denne soaréen for å hjelpe meg å slappe av.
Jeg kan ikke unngå å tenke at jeg er veldig velsignet.
For guds skyld.
Prinsesse Takako har sovnet akkurat når det begynte å bli livlig.
Han drakk ganske mye.
Vel, da trekker jeg meg tilbake.
God natt.
Forresten.
Jeg ville spørre deg om noe, Kaoruko.
Hva foregår mellom deg og Godo?
Hva er dette plutselig?
Jeg bare spør hva du synes om Godo.
Som mann.
Hva? Jeg tenker ingenting om ham.
Han er bare en senior jeg respekterer.
Virkelig?
Han kan være litt lettsindig, men han er ganske kjekk
og han er en av de vellykkede.
Jeg trodde dere ville komme godt overens.
Herr Godo er ikke problemet, jeg bare…
Du bare?
Jeg vil holde meg unna kjærlighet en stund.
Hva? Hvorfor?
Jeg tror kjærlighet er likt alkohol.
Det føles bra når du er full,
men så mister man også seg selv litt.
Det involverer den andre personen også.
Jeg fant ut av min svakhet gjennom kjærlighet.
Kjærlighet er skummelt.
Skummelt?
Jeg tror jeg skjønner hva du mener.
Miyo?
Beklager. Men jeg er også redd.
Fordi det å bli forelsket, og føle en tilknytning til noen,
vil sannsynligvis endre den du er.
Det er vel min tur til å snakke som din livsmentor.
-Hva? -Hva?
Du vet at jeg er skilt, ikke sant?
Hvis jeg ikke tar feil, så er din eksmann generalmajor Okaito.
Jeg har kommet over det nå,
men jeg angret på det da.
Fordi vi var forelsket.
Du sa at skilsmissen skjedde på grunn av en stor krangel.
Ja. Hva andre tenkte, våre egne antagelser og stolthet.
Når jeg ser tilbake, ble vi distrahert av slike trivielle ting,
og før jeg rakk å si noe så enkelt som: "Du er viktig for meg",
ble det for sent for å rette opp i ting.
Så dumt, ikke sant?
Poenget mitt er at om det er noen du ikke vil gi slipp på,
er det viktig å uttrykke kjærligheten din og skape et uknuselig bånd.
Livet er kort, vet du.
Man har ikke tid til å være redd.
Ikke vær redd for å gå fremover.
Dette er rådet fra din klønete, men kjærlige søster.
Jeg…
Hun har rett!
Jeg heier på deg!
Jeg trenger at både du og kommandøren lever lykkelig alle deres dager.
Du store min.
Takk for at du ble med oss så sent. God natt, Kaoruko.
God natt…
Hun er så snill, er hun ikke?
Jo.
Jeg er stolt av at hun er vennen min.
Det er lenge siden jeg drakk så mye.
Det var en veldig hyggelig kveld.
I tillegg får jeg endelig snakke med deg ordentlig.
Med meg?
Det stemmer.
Med deg, som har en evne lik min.
Den guddommelige åpenbaringen er både en velsignelse og en byrde.
Siden jeg kan se et glimt av fremtiden,
er steinen jeg kaster bare en krusning på vannet,
og veldig få mennesker forstår hva de krusningene betyr.
De som kjenner fremtiden må kjempe mot ensomhet.
Ensomhet?
Med mindre du konfronterer den overveldende makten og ensomheten,
vil du ikke være i stand til å utføre din plikt.
Miyo Saimori.
Ja.
Liker du snø?
Snø?
Jeg pleide å like det.
Som barn pleide jeg å løpe ut i hagen for å leke når det snødde.
Men nå kan jeg bare ikke bli glad for det.
Symboliserer snøen noe?
Ja.
Kirsebærblomstene som blir forstyrret av snøen,
vil bringe nattens ankomst.
Jeg er glad vi fikk spise middag sammen.
Jeg også.
Miyo, er det noe i veien?
Nei.
Det blir kaldt igjen i natt.
Vær forsiktig så du ikke blir forkjølet.
Takk.
Da drar jeg.
Ha det bra.
Vær så snill.
Ikke la det snø.
Miyo.
Arata.
Er du bekymret for herr Kudo?
Ja.
Jeg har hørt at evner kan bli sterkere eller svakere,
avhengig av styrken på følelsene dine.
Styrken på følelsene mine?
Det stemmer.
Hvis det er sant,
vil følelsene dine være et kraftig våpen for deg.
Jeg er sikker på at frustrasjonen over å bare kunne vente vil drive deg.
Tror du?
Men likevel lurer jeg på hva som holder tilbake oppvåkningen din.
Jeg vet ikke.
Hvis det er noe du ikke kan dele med herr Kudo,
kan du snakke med meg.
Jeg skal ødelegge alt som plager deg.
Det er…
En av minsterenes offisielle biler.
Det var et møte i forhallen i dag.
Hva gjør han her?
God dag, herr Usuba.
Tilgi meg, men du er vel utdanningsministeren?
Hva førte deg til prins Takaihitos private bolig?
Sekretæren min kjørte seg vill, så vi ville spørre om veien.
Sier du det?
Beklager.
Hvis dere kjører tilbake dit dere kom fra,
finner dere veien hjem.
Jeg forstår.
Forresten,
Jeg tenkte du kanskje ville føle deg innesperret i palasset.
Med den sterke motstanden mot overnaturlige evner nå,
er det mange som ikke ser positivt på behandlingen du får.
Hva prøver du å si?
Jeg hørte at Usubas spesielle evne er å blande seg inn i folks psyke.
Den virker på alle, sant?
Vis meg.
Hva med å bruke kreftene dine for meg?
Jeg må be deg om å gå.
Er ikke dette nok? For en grådig ung mann du er.
Sekretær.
Jeg ba deg om å gå.
Hvis du skal være ytterligere respektløs mot oss…
Minister Hasebe!
Hva gjør du her?
Selv om du er minister ber jeg deg under de nåværende omstendighetene
om å avstå fra å ta egoistiske handlinger innenfor området.
Hvordan våger du å snakke sånn til meg?
Dere er de egoistiske som inviterte disse monstrene til palasset
uten vår tillatelse.
Ta det med ro.
Det blir et problem om vi lager mer styr.
Tilgi oss.
Jeg har laget et stort oppstyr ved å kjøre feil.
Vennligst forlat stedet umiddelbart.
Ja, selvfølgelig.
Takk for ditt harde arbeid.
Ha det bra.
Miyo, er alt i orden?
Ja.
Kjære vene, probleme tar visst aldri slutt.
Arata.
Jeg ble livredd da Lord Takakura fortalte meg om det.
Sikker på at du ikke er skadet?
Jeg er uskadd.
Du trenger ikke å spørre så mange ganger.
Jeg kan ikke noe for det.
Uansett, til i kveld…
Hva?
Har sengen min alltid sett sånn ut?
Det er sikkert prins Takaihito.
Han har lurt oss.
Jeg sover på gulvet i natt.
Du kan bruke sengen.
Hva? Nei, det er ikke greit.
I så fall kan du bruke sengen.
Ber du meg om å sove i den varme sengen helt alene?
Jeg tror det ville vært best.
Slutt å tulle.
Jeg vil at du skal sove i sengen. Jeg setter ned foten.
Hvis ikke du sover i sengen, gjør ikke jeg det heller.
Hvorfor endte det opp sånn?
Får du ikke sove?
Nei.
Skal vi snakke til du sovner, da?
Ok.
Har du hatt noen problemer siden du kom hit?
Nei. Alle har vært veldig snille og åpne.
Jeg føler meg veldig heldig.
Jeg skjønner.
Er det noe du vil spørre meg om?
Har du noen gang følt at jobben din er for vanskelig?
Jeg har aldri følt at selve jobben er vanskelig.
Ikke en eneste gang?
Det har vært tøffe tider på grunn av militære anliggender.
Jeg føler anger når kollegaene mine blir skadet eller dør i kamp.
Likevel har jeg aldri følt at denne rollen er for vanskelig.
Ok…
Hva med deg?
Det har gått noen måneder siden du ble min forlovede.
Angrer du på noe?
Nei, jeg angrer ikke på noe.
Det er bra.
Dette høres kanskje egoistisk ut,
men jeg vil høre mer av hva du har å si.
Sir…
Ja?
Har du noen gang følt
følelsen av kjærlighet før?
Kjærlighet?
Jeg har aldri vært sikker på
om noe jeg har følt har vært kjærlighet eller romantikk.
Men nå vet jeg det.
Jeg valgte bevisst å være ufølsom for de følelsene andre rettet mot meg.
Kanskje jeg var redd for å konfrontere dem ordentlig.
Det var slik du beskyttet deg selv, ikke sant?
Hva med deg?
Er du ikke redd for noe også?
Sir?
Er jeg ikke til å stole på?
Det er ikke…
Miyo, jeg er ikke lenger den mannen jeg var før.
Jeg ønsker å ha mer i livet mitt.
Om det er mulig vil jeg bli enda mer forelsket,
i ingen andre enn deg.
Beklager.
Det går bra. Jeg skal vente.
God natt, Miyo.
God natt.
Tekst: Veronica Heim