Consiliul Imperial?
Azi-dimineață, una după alta, mașinile miniștrilor au intrat în palatul imperial.
Cred că bătrânii nebuni care au rămas în urmă au venit să ne avertizeze.
Evident sunt aici ca să țină unitatea mea și pe prințul Takaihito sub observație.
Totuși,
dacă Împărtășania Înzestrată a reușit să se strecoare în guvern,
ar putea folosi această ședință în avantajul lor.
Fiindcă și prințul Takaihito este precaut,
singurul care poate cerceta pe aici este…
Da.
Sunt sigur că toți sunt examinați acum
de ochii de vultur ai prințului Takaihito.
Eu, Takakura, ca Lord Păstrător al Sigiliului, îl voi găsi pe trădător.
Nu va fi foarte ușor.
Printre miniștri
sunt mulți care n-au o părere bună despre faptul că eu am luat locul împăratului.
Simplul fapt că mi se opun, nu-i poate face trădători.
Chiar și așa, Usui va veni cu siguranță.
Se va strecura aici cu viclenie.
Dar asta nu s-a întâmplat încă.
Trebuie să fie ceva ce putem face.
Da. Deci, în această situație
ești singurul pe care mă pot baza.
Bazați-vă pe mine.
CĂSNICIA MEA FERICITĂ
EPISODUL 21 BANCHET NOCTURN
Cu alte cuvinte,
chiar dacă împăratul a fost răpit…
Ministrul Casei Imperiale. Liderul facțiunii anti-Takaihito.
Simt o ostilitate evidentă către prințul Takaihito.
Or fi oameni de rând cei adăpostiți,
dar sunt înzestrați dintr-o familie renumită, corect?
Cu siguranță, asta este ceva liniștitor.
Ministrul Educației.
Este flatant ca armata să nu-și mai primească bugetul?
Usuba, așa îi cheamă? Aș vrea să văd puterile lor…
Ministrul Comunicațiilor.
Pare să intenționeze a fi de partea noastră,
dar acest tip de comportament dă posibilitatea dușmanului să-l exploateze.
…națiunea este zguduită de niște…
Ministrul Armatei. Cel mai anti-putere supranaturală din cabinet.
Nu, nu putem lăsa garda jos.
Ministrul Marinei.
Aceștia doi sunt ca șoarecele și pisica.
Sunt mereu preocupați de lupta între puteri.
Nu reușesc să vadă rostul.
În orice caz, puterile supranaturale nu sunt decât o relicvă a trecutului.
Acum avem arme de ultimă oră bazate pe știință.
Împărtășania Înzestrată nu se poate compara cu puterea noastră militară.
Pentru cineva care a eșuat deplorabil lăsându-i să-l răpească pe Mikado,
cu siguranță spui vorbe mari.
La urma urmelor, armata se ocupă de securitatea palatului imperial.
- Nu e un dezavantaj? - Nu cumva să dai vina pe noi!
Totul a început
pentru că marina a cerut pază pentru evenimentul ăla anual ridicol,
iar noi am rămas fără oameni!
Ce?
Le fac jocul celor de la Împărtășania Înzestrată.
Lord Takakura…
nu ai nimic de spus?
Ai obținut postul la o vârstă fragedă și ai și încrederea Maiestății Sale.
Mi-ar plăcea să-ți aud părerea.
E ridicol.
Oameni buni…
Lord Takakura cam are dreptate.
În orice caz, Împărtășania Înzestrată e o organizație misterioasă.
Acum ar fi timpul să ne unim sub conducerea prințului Takaihito, nu?
Deși spui asta…
Am auzit părerile tuturor.
Vă cer scuze că am insistat cu planul meu fără să vă cer aprobarea.
Totuși, dacă dezvăluim tot nu vom îmbunătăți această situație.
Viitorul nu este atât de simplu de controlat.
Sunt sigur că fiecare are motivul lui.
Dar în acest caz, strategia noastră
este să întărim apărarea palatului imperial.
Este cea mai bună opțiune în acest moment.
Să concentrăm apărarea într-un singur loc.
- Sunt Miyo. M-ați chemat? - Da, intră.
Iat-o. Vedeta zilei.
Nu încremeni acolo. Vino să stai aici.
Bi… bine.
Acum, motivul pentru care v-am cerut tuturor să veniți aici este următorul.
Cum locuim cu toții sub același acoperiș,
m-am gândit că ar fi drăguț ca noi, dnele, să purtăm niște discuții distractive.
Să-i zicem Serata Doamnelor!
Serata…
Simițiți-vă libere să vorbiți cât vreți.
Îmi puteți spune Takako, dacă vreți.
Bine ai venit, prințesă Takako. Sper să te distrezi în seara asta.
- Mai trebuie să ni se alăture o persoană. - Încă una?
Bună seara, Miyo!
Kaoruko!
Ea e în vechea capitală acum.
Așa că folosim o putere specială ca ea să ni se alăture de acolo.
Tu bei deja?
Da, aici Kaoruko Jinnouchi. Și deja beau.
Doamne, noi nici nu ne-am pus în pahar.
Păi, să începem și noi?
Kiyoka ne-a spus repetat să nu-i îmbătăm draga lui logodnică.
Așa că tu bei asta în loc de alcool, da?
Acum,
să înceapă Serata Doamnelor!
Noroc!
- Noroc! - Noroc!
Și, știți, Kiyoka era mai mic decât mine atunci…
Hazuki.
A organizat o serată ca să mă ajute să mă relaxez.
Nu pot decât să mă gândesc că sunt foarte binecuvântată.
Dumnezeule…
Prințesa Takako a adormit când lucrurile urmau să se dezlănțuie.
A băut destul.
- Atunci, eu voi pleca. - Noapte bună.
Deci… Voiam să te întreb ceva, Kaoruko.
Ce se întâmplă între tine și Godo?
Ce e cu întrebarea asta atât de brusc?
Te întreb doar ce părere ai de Godo.
Ca bărbat.
Ce? Nu cred nimic despre el.
E doar un superior pe care-l respect.
Serios?
Poate părea puțin frivol, dar arată destul de bine
și e unul dintre cei de succes.
Am crezut că o să te înțelegi bine cu el.
- Dl Godo nu problema, doar că… - Doar că…
Vreau să stau deoparte de dragoste o vreme.
Ce? De ce?
Cred că dragostea e asemenea alcoolului.
Te simți bine când ești beat,
dar începi și să te pierzi puțin.
E vorba și de cealaltă persoană.
Mi-am descoperit slăbiciunea prin dragoste.
Dragostea e înfricoșătoare.
Înfricoșătoare?
Cred că înțeleg ce vrei să spui.
Miyo?
Iertați-mă. Dar și eu sunt înspăimântată.
Pentru că îndrăgostirea și sentimentele de atașare de cineva
probabil vor schimba persoana care ești.
Cred că e rândul meu să vorbesc ca mentor al tău.
Știți că sunt divorțată, nu?
Dacă nu mă înșel, fostul dv. soț este dl general-maior Okaito.
Am trecut peste asta acum,
dar am regretat atunci. Pentru că eram îndrăgostiți.
Ai spus că divorțul s-a datorat unei mari certe.
Da. Părerii celorlalți, propriilor noastre presupuneri și mândriei.
Când mă gândesc, eram distrași de lucruri atât de triviale.
Și înainte să pot spune ceva atât de simplu ca „ești important pentru mine”,
a devenit prea târziu pentru a îndrepta lucrurile.
Ce prostie, nu?
Ideea e că dacă e ceva căruia nu vrei să-i dai drumul,
e important să îți exprimi dragostea și să creezi o legătură indestructibilă.
Viața e prea scurtă, oricum. Nu e timp să fii speriată.
Nu te teme să fii cutezătoare.
Acesta este sfatul de la ciudata, dar iubitoarea ta soră.
Eu…
Are dreptate!
Și eu îți țin pumnii!
Trebuie ca tu și comandantul să trăiți fericiți până la adânci bătrâneți.
Măi, să fie.
Mulțumim că ai fost alături de noi până atât de târziu, Kaoruko.
Noapte bună.
- E o fată atât de bună, nu? - Da.
Sunt mândră că mi-e prietenă.
Nu am mai băut atât de multă vreme.
A fost o seară tare plăcută.
În plus, apuc să vorbesc cu tine cum trebuie.
- Cu mine? - Exact.
Cu tine, care ai o putere asemănătoare cu a mea.
Divina Revelație este o binecuvântare, dar și o subjugare.
Fiindcă văd o frântură din viitor,
piatra pe care o arunc este doar o undă în apă
și doar puțini oameni înțeleg ce semnifică acele unde.
Cei care cunosc viitorul trebuie să lupte împotriva singurătății.
Singurătății?
Dacă nu înfrunți puterea copleșitoare și singurătatea,
nu vei putea să-ți duci la capăt datoria.
- Miyo Saimori? - Da.
- Îți place zăpada? - Zăpada?
Mie îmi plăcea înainte.
Când eram copil, ieșeam în fugă în grădină ca să mă joc când ningea.
Dar, acum, pur și simplu nu-mi mai aduce bucurie.
- Zăpada are o semnificație aparte? - Da.
Bobocii de cireș deranjați de zăpadă
vor aduce căderea serii.
- Mă bucur că am putut lua cina împreună. - Și eu.
Miyo, s-a întâmplat ceva?
Nu.
Va fi frig din nou astă-seară. Te rog să ai grijă să nu răcești.
Mulțumesc.
Ei bine, am plecat.
Să ai grijă de tine, dle.
Te rog.Să nu ningă.
Miyo…
Arata.
- Îți faci griji pentru dl Kudo? - Da.
Am auzit că puterile supranaturale se pot întări sau slăbi
în funcție de forța emoțiilor tale.
Forța emoțiilor mele?
Exact.
Dacă asta e adevărat,
emoțiile tale vor fi o armă puternică pentru tine.
Sunt sigur că frustrarea de a nu putea decât să aștepți devine combustibilul tău.
Așa crezi?
Totuși, mă întreb ce-ți întârzie trezirea.
Nici eu nu știu.
Dacă e ceva ce nu-i poți împărtăși dlui Kudo,
poți vorbi cu mine.
Voi distruge tot ce te tulbură.
Asta e…
Mașina oficială a unuia dintre miniștri.
A fost o ședință în sala de audiențe azi.
Ce caută aici?
Ei bine, salutare, dle Usuba.
Iertați-mă, dar cred că dv. sunteți ministrul Educației.
Ce v-a adus la reședința personală a prințului Takaihito?
Secretarul meu s-a pierdut, așa că voiam să cerem direcții.
- Nu-i așa? - Scuzele mele.
Atunci, dacă vă întoarceți și mergeți pe unde ați venit,
veți putea găsi drumul spre casă.
Înțeleg.
Apropo,
m-am gândit că v-ați putea simți constrânși în izolarea de la palat.
Având în vedere actuala opoziție puternică față de puteri,
sunt mulți care nu văd cu ochi buni tratamentul pe care-l primiți.
Ce încercați să spuneți?
Am auzit că puterea specială a lui Usuba e să se joace cu mintea oamenilor.
Merge pe oricine, nu?
Arată-le.
Ce ziceți să vă folosiți puterile pentru mine?
Trebuie să vă cer să plecați.
Nu e de ajuns? Ce tânăr lacom ești! Domnule secretar.
V-am cerut să plecați. Dacă vă mai purtați nerespectuos cu noi…
Dle ministru Hasebe!
Ce faceți aici?
Deși sunteți un ministru, sub circumstanțele actuale,
vă rog să vă abțineți de la acțiuni egoiste în incintă.
Cum îndrăznești să-mi vorbești așa?
Egoiștii de voi au invitat monștrii ăștia care se furișează prin palat
fără permisiunea noastră!
Gata, gata, domnule.
Va fi o problemă dacă provocăm agitație mare.
Vă rog să ne iertați.
Am provocat o agitație mare luând virajul greșit.
- Vă rog să plecați în clipa asta. - Da, desigur că vom pleca.
Mulțumesc pentru efortul depus.
Ei bine, la revedere.
- Miyo, ești bine? - Da.
Dumnezeule, problemele par să nu se sfârșească.
Arata…
Am fost extrem de înspăimântat când mi-a spus lord Takakura.
Sigur ești bine?
Sunt foarte bine.
Nu trebuie să mă întrebi de atât de multe ori.
Nu pot să mă abțin.
Oricum, în noaptea asta…
Așternuturile mele au arătat mereu așa?
Pun pariu că e prințul Takaihito. El a pus asta la cale.
Ei bine, eu am să dorm pe jos. Folosește tu salteaua.
Ce? Nu se poate, dle. Dacă așa stă treaba, ia tu așternuturile.
Îmi ceri să dorm în așternuturile calde de unul singur?
- Cred că așa ar fi mai bine. - Termină cu glumele.
Vreau să folosești tu așternuturile. Sunt foarte categorică.
Dacă nu folosești tu așternuturile, nici eu nu voi dormi.
De ce s-a ajuns la asta?
- Nu poți dormi? - Nu.
Atunci, vrei să vorbim puțin până poți să adormi?
Bine.
Ai avut vreo problemă de când ai venit aici?
Nu. Toți au fost foarte amabili și deschiși.
- Mă simt foarte binecuvântată. - Înțeleg.
- Vrei să mă întrebi ceva? - Păi…
Ai simțit vreodată că slujba ta e prea grea?
N-am simțit niciodată că slujba în sine e prea grea.
Nici măcar o dată?
Au fost perioade grele din cauza treburilor militare.
Îmi pare rău când colegii mei sunt răniți sau omorâți într-o luptă.
Chiar și așa, nu am simțit niciodată că e prea greu.
- Deci, așa stă treaba. - Dar tu?
Au trecut câteva luni de când ai devenit logodnica mea.
Ai vreun regret?
Nu. Nu am absolut niciun regret pentru asta.
Asta e bine.
Poate va suna egoist,
dar aș vrea să aud mai multe despre ce ai de spus.
Păi…
- Domnule… - Da?
Ai mai simțit vreodată
sentimentul de iubire până acum?
Iubire, zici?
Nu am știut sigur
dacă ce am simțit era dragoste sau ceva romantic.
Dar acum știu.
Am rămas indiferent intenționat la sentimentele altora pentru mine.
Poate că eram îngrozit să le confrunt cum se cuvine.
Așa te-ai protejat, nu?
Dar tu?
Nu ți-e și ție frică de ceva?
- Domnule? - Nu-ți inspir încredere?
Asta nu e…
Miyo, nu mai sunt bărbatul care eram odată.
Vreau să am mai multe în viața mea.
Dacă se poate, aș vrea chiar să mă îndrăgostesc mai mult
de nimeni altcineva decât de tine.
Iartă-mă.
E în regulă. Am să aștept.
Noapte bună, Miyo.
Noapte bună.
Subtitrarea: Andrei Neagu