SHIN SEUL-KI
PARK SE-JEONG
CHOI JONG-WOO
LEE SO-E
JO YOONG-JAE
LEE NADINE
KIM HAN-BIN
SHIN DONG-WOO
CHOI SEO-EUN
SZINGLIK POKLA
Seo-eun az?
Azt hiszem.
Egy pillanat…
Nem biztos, hogy ő.
Hogy érted? Ő az.
Nem is.
Nagyon örülök.
Jól döntöttél.
Hála az égnek!
Köszönöm.
- Igen! - Tyűha!
Igen!
Tehát Seo-eunt választotta
- a három közül? - Igen.
Ez őrült jó!
- Klassz! - Atyaég!
Megmenekültünk. Elmehetünk innen.
- Király! - Az.
- Gondoltad volna? - Nem.
- Nem? - Sok minden kavargott bennem.
Értem.
Én…
Nagyon meglepődtem.
Gondoltál rám, amikor beszélgettünk?
Mikor?
Mármint a beszélgetésünk előtt.
Igen.
És miért nem jelezted?
Kellett volna?
Igen.
Nem volt elég egyértelmű?
Volt egy olyan érzésem, hogy tetszem neked.
Értem.
És mi aggasztott?
Hát az…
- Nem beszélhetnénk meg később? - Oké.
Mivel…
- Sok időnk lesz? - …sokat fogunk szórakozni.
Ez nagyon király.
- Nagyon. - De tényleg.
- Szuper! - Egyetértek.
Visszajött?
Ne már!
Azt hittem, te fogsz elmenni.
Mi?
- Itt hagyott valamit? - Igen?
- Itt hagytál valamit? - Nem.
- Mi? - Hogyan?
Nem mész el?
- Nem. - Mi van?
Nem létezik!
- Azt hittük, elmész. - Igen?
- Volt egy randid. - A randi miatt.
Mérges vagyok.
SHIN SEUL-KI
- Shin Seul-ki. - Seul-ki.
Kettőt kapott.
Han-bin.
Seo-eun is kettőt kapott.
CHOI SEO-EUN
Nem tudom, ki maradt itt.
Kimegyünk?
Szomorú vagyok.
Szép a kilátás.
- Tyűha! - Azta!
Sziasztok!
- Helló! - Szia!
Ez őrület!
Itt van a cuccunk…
- Visszavigyük? - Igen.
- Megint. - Pakolhatunk megint.
Szédülök.
- Fáj a fejem. - Migrén.
Mintha fejbe vágtak volna.
- Ez így bonyolult. - Aggódom a ma este miatt.
Akik maradtak, azok közül senki nem választotta a másikat.
- Nem választották őket. - Így van.
Hát…
- Kíváncsi vagyok rájuk. - Se-jeong és Jong-woo rosszul tűrik.
- Látszik rajtuk. - Igen.
- Ja. - Igen.
- A négy pasi közül… - Igen.
…ketten Seo-eunt, és ketten Seul-kit választották.
Yoong-jae Seo-eunt választotta.
- Azta! - Igaz?
- Azt hittem, Yoong-jae… - Igen?
…Se-jeongot kedveli.
Én meg azt, hogy So-ét.
Persze az ő döntése, de gondoljunk bele!
So-e Yoong-jaet nézte ki magának.
Igen.
És Se-jeong, aki önkéntelenül úgy nyilatkozott, együtt kéne menniük.
Ja.
- És végül Seo-eunt választotta. - Igen.
- Miután beszélgettek. - Igen.
Elképesztő!
Szerintem Yoong-jae Seo-eunnal beszélt a legkevesebbet.
De abban a rövid időben
valahogy egymásra hangolódtak.
Mind a ketten gyakorlatiasak.
Abban is hasonlítanak, hogy természetesek és őszinték.
Mintha ráéreztek volna egymásra. És tessék!
- Doong-woo és Nadine is beszélgettek. - Igen.
De végül Seul-kittel ment el.
- Igen. - Ja.
Helikopterrel megyünk.
Eszméletlen!
Fantasztikus!
Nagyon jó lesz.
Isteni!
És…
- Ott megy egy helikopter! - Hé!
- Ott repülnek. - Sziasztok!
Sziasztok!
Olyan kár.
- Hali! - Ne menjetek el!
Ne menjetek el!
Alacsonyan repülnek.
Látni akarnak.
Azért, hogy láthassuk őket.
Bosszantjuk őket.
Irigykedem.
Dühből vagdosok.
A Paradicsom jó hely lehet.
Az biztos.
PARADICSOM
Fantasztikus!
De szép!
És nagyon tágas! Hatalmas!
Olyan nagy, hogy azt se tudom, hova nézzek.
- Igen. - Óriási.
Szuper tágas.
NAPPALI
Milyen magas a mennyezet!
Mindenki idejöhetne a szigetről, és még úgy is lenne elég hely.
Medence is van.
- Sok minden van itt. - Igen.
MEDENCE
De szép!
Hatalmas a medence.
- Király! - Óriási!
Úgy van.
Seul-ki, gyere ide!
Ezt nézd meg!
Ez a hálószoba.
HÁLÓSZOBA 1
Ez is hatalmas!
És itt is van egy.
Van lejáró a medencéhez.
De szép!
HÁLÓSZOBA 2
Ezt tetszik?
Igen.
- Ez a szoba? - Igen, ezt szeretném.
FÜRDŐSZOBA
Milyen hatalmas fürdőszoba!
SZAUNA
Idenézz!
Szauna is van.
És öltözőszoba.
Ez tényleg paradicsom.
Valóban az.
- Hé… - Még egy pacsit!
Még egyet!
- Csak ámulok! - De tényleg! Elképesztő ez a hely!
Nem bírom tovább!
Menjünk úszni!
- Éhes vagy? - Igen.
- Először együnk! - Jó, együnk!
Éhen halok.
Jól néz ki.
Szeretem a salátát.
- Oké. - Van hal.
Sokféle hal.
Kérjünk mindenből!
- Oké. - Jó.
Te mit kérsz?
Nekem minden tetszik.
Nekem fehérje kell. Húsra vágyom.
- Halra és húsra. - Oké.
Ez kell nekem.
És rendelhetnénk valamit inni.
Iszunk is?
Alkoholra gondoltam…
Nem bírom az alkoholt.
Komolyan?
Hát jó.
Tényleg?
Akkor…
Hát akkor…
Jól vagy?
Azt hittem, iszunk valamit.
Igen? Oké, akkor igyunk!
Mit szeretnél?
- Pezsgőt? - Jó, nekem mindegy.
Mindenféle ital van.
Összezavarodott.
Mert ez fontos.
Ki, milyen italt szeret.
- Nekik is. - Úgy van.
Nem értettek egyet.
PARADICSOM SEO-EUN ÉS YOONG-JAE
Finom meleg.
De finom!
Mutatom a trükkömet.
Micsoda?
Jól úszol.
A Paradicsomra!
- Ez az. - Tényleg.
Te jó ég!
- Odáig vagyok. - Nagyon jól néz ki.
Finomakat választottunk.
Micsoda őrült egy nap volt!
- Örülök, hogy… - Igen.
…együtt jöttünk a Paradicsomba.
Egs! Nagyon örülök.
Finom, igaz?
Jó étvágyat!
Ebből együnk?
- Igen. - Oké?
Persze.
Akkor együnk!
- Ne siessük el! - Jó.
Melyik a kedvenc tésztád?
A paradicsomos és tejszínes közül
a tejszínes.
- A paradicsomos is jó. - Igen?
- Értem. - Igen.
Köszönöm.
És te?
Én jobban szeretem a paradicsomos mártást.
- A paradicsomost? - Igen.
- Egy kicsit. - Értem.
Nagyon finom.
De most ízlik ez a mártás.
Ugye? Finom a paradicsom.
Várjunk csak, te…
Te soha nem mondod, ha valami nem jön be, ugye?
Úgy tűnik, hogy mindig csak kedves dolgokat mondasz.
Te is ilyen vagy.
- Mondjuk. - És én?
Próbálok pozitív lenni.
Értem.
Úgy érzem, te kedves ember vagy.
Nos…
- Általában igen. - Igaz?
- Igen. - Pont így éreztem.
Amikor először beszéltünk, akkor is így éreztem.
- Te emlékszel erre? - Mikor először váltottunk szót?
Igen, a reteknél…
- Akkor dumálgattunk. - Igen, a retekkel kezdődött.
- Jó lesz? - Igen.
Meghámozzuk őket.
Miért van ennyi lyuk rajtuk?
Igaz?
De mielőtt idejöttünk, hosszabban elbeszélgettünk.
- Tényleg? - Igen.
Úgy tűnik, dilemmád van.
Igen.
Te nem aggódsz emiatt?
Attól, hogy aggódom, nem fognak megváltozni az érzései.
Nagyon okos vagy.
- Tényleg? - Igen.
- Az a beszélgetés. - Igen.
Az változtatott meg mindent.
- Egymáshoz öltöztek. - Igen.
Szóval…
Azért választottál engem, mert érdekellek?
Hadd mondjam én először!
Nagyon kíváncsi voltam rád.
Szeretem a kedves embereket.
Nagyon kedvesnek találtalak.
Azon tűnődtem, hogy mindenkivel ilyen kedves vagy-e.
Nem voltam benne biztos,
hogy én is érdekellek-e téged.
Nem bírtam rájönni.
Nem tudtam, hogy téged válasszalak-e, vagy hogy jó döntés lesz-e.
- Épp ezen gondolkoztam. - Értem.
Ez járt a fejemben a szálláson. És ekkor léptem ki.
Kimentem,
mert beszélni akartam veled…
- Igen. - …és épp kint voltál.
- Komolyan? - Beszélni akartam veled.
- Azért mentem ki. - Aha.
- Istenem! - És te épp kint voltál.
Szóval…
Ezt nagyon…
Hogy is mondjam? Ez bátorított.
Komolyan?
Én meg azt hittem, én kezdeményeztem a beszélgetést.
Tényleg? Azt hittem, én.
- Nem én? - Mind a ketten léptünk.
- Ez történt? - Igen.
És miért…
Mondd meg, direkt vettél fel kék pólót?
Kéket.
Kéket…
Ha nem tudatos volt,
- akkor is jól választottál. - Igen.
- Összeillenek. - Nagyon.
Yoong-jaenek már…
- Tetszik a lány. - Odavan érte.
Az a vonzó Yoong-jaeben,
hogy az ember azt gondolná, hogy csendes és zárkózott.
De amikor az érzéseiről beszél,
akkor nyílt és őszinte.
Igen, mert őszinte,
- de mégis szemérmes. - Félénk.
De nem akarja elrejteni az érzéseit. Megmondja és kész.
Elbűvölő pasas.
Kerüljük a formalitásokat!
Igen?
- Most? - Igen.
- Oké. - Jó.
- Hagyjuk? - Mielőtt eláruljuk a korunkat.
- Egyetértek. - Jó?
Helyes.
Hány éves vagy?
- Próbáljam kitalálni? - Igen.
A koruk.
Négy év korkülönbség jó lenne.
Háromra kimondjuk?
- Oké. - Egy, kettő, három!
- 27. - 28.
- Jól mondom? - Igen.
- Nem. - Hogyan?
Akkor 29.
- Nem. - 31?
32 vagyok.
- Tényleg? - Igen.
Várj csak!
- A fiú négy évvel idősebb. - Hogyan?
1995 és 1991.
Hogyan?
- Miért gondoltad, hogy fiatal vagyok? - Annak tűnsz.
- Komolyan? - Igen.
Szerinted mit csinálok?
- Utalunk rá valahogy? - Oké.
A szobában van.
- Világítás? - Nem.
Hanem?
- Festmény? - Igen.
Te művész vagy?
A New York-i Pratt Intézetben végeztem
képzőművész szakon, festészetet tanultam.
Most Koreában dolgozom festőművészként.
Ez mennyire király!
Művész?
Absztrakt képeket festek.
A tiszta és egyszerű ábrázolásmódot kedvelem,
ami beindítja a képzeletet.
CHOI SEO-EUN, 28, FESTŐMŰVÉSZ
- Ez milyen meglepő! - Igen.
- Nem is gondoltam erre. - A művészek jó fejek.
Ez király!
- Nagyon. - Én nem tudom…
Mondj valamit…
- Oké. - …vagy mondd meg!
Öltönyt viselek.
- Öltönyt? - Igen…
Egy pillanat, brókercégnél vagy?
Úgy van.
- Ezt jól eltaláltam. - Igen.
Egy brókercégnél dolgozom Yeouidóban.
- Yeouidóban? - Igen.
Egy ilyen jóképű srác brókercégnél dolgozik Yeouidóban?
A Hanyang Egyetemen diplomáztam pénzgazdálkodás szakon,
és felvettek egy brókercéghez.
Pénzügyi elemzéssel foglalkozom,
részvényalapokat hozok létre,
vagy speciális befektetési alapokat, ahová befektethetnek.
JO YOONG-JAE, 32, BRÓKERCÉG
Illik hozzá.
Nagyon is.
Mennyire jó! Csak mi tudjuk ezt.
- Igen. - Brókercég…
A poharaink…
- Alig ettünk valamit. - Bocs!
Vegyél!
Túl sokat beszéltem.
Nem, jól éreztem magam.
Nem ettem sokat, de tele vagyok.
- Igen? - Igen.
Nem arról van szó, hogy tényleg nem akarok enni.
Teljesen jól vagyok.
- Ennünk kéne! - Ehetünk, de ha nem…
Ez nagyon jó.
Nagyon.
- Igen. - Igen.
Sok mindent megtudtam rólad.
Tényleg sok mindent.
- Jól megy ez a randi. - Igen.
Olyan simán.
- Összeillenek. - Igen.
Yoong-jae nem is vette észre, hogy folyamatosan ivott.
Jól érzik magukat közben.
PARADICSOM SEUL-KI ÉS DONG-WOO
Te jó ég!
De jól néz ki!
- Szédületes! - Igen.
Akár egy lakoma!
Jó étvágyat!
Seul-ki, salátát kérsz először?
Kösz.
Majd én felvágom.
- Nagyon finom. - Nagyon.
Rég ettem ilyen finomat.
- Örülök, hogy itt vagy. - Én is.
Szeretsz enni?
A koreait nagyon szeretem. Mindenféle koreai ételt.
Hogy szólítsuk egymást?
- Mit gondolsz? - Shin úr.
- Dong-woo?
És te, Dong-woo?
Nagyon szeretem a húst.
Mi a kedvenc fogásod?
A kedvenc ételem…
Csak kíváncsi vagyok.
Nos…
- A szüleiddel élsz? - Igen.
Velük élek.
De most tanulok, és az egyetem mellett lakom.
Máris belemegyünk?
Figyelj!
Találd ki, mit tanulok!
Nos…
Dráma és film?
- Igen? - Nem.
Nem színésznek készülsz?
Nem, a Szöuli Egyetem zongora szakán tanulok.
Egyetemista vagyok.
A Szöuli Egyetem végzős hallgatója.
Zongora szakon tanulok.
- Zongora? - A Szöuli Egyetemen?
Biztos istennőnek tartják a többiek.
- Ez még így kevés is. - Ő olyan…
Tízéves koromban kezdtem zongorázni.
Különös kapcsolatom van a zongorával.
Nem csak egyféleképpen lehet játszani rajta.
Ez nagyon megtetszett, és elkezdtem komolyan zongorázni.
SHIN SEUL-KI SZÖULI EGYETEM, ZONGORA SZAK
Ez csodás!
HANGSZERES ZENE SZAK
- Ezt nem gondoltam volna. - Nem.
- Ez meglepett. - Seul-ki olyan…
És most szünet van?
Nem, vizsgaidőszak van.
- Te jó ég! - Igen.
- Annyi neked. - Igen.
De ez sokkal jobb, mint vizsgázni.
Kösz. Azért is, mert velem vagy itt?
Persze.
- Hát ez… - Igen.
Ez béna volt. Mindegy…
Megpróbálom kitalálni, hány éves vagy.
Én 25 vagyok.
- Igen? - Igen.
És én?
31?
- 31? - Igen.
32 vagyok.
Értem.
És te mit csinálsz?
- Szeretnéd tudni? - Igen, nagyon érdekel.
Emlékszel, amikor Han-bin azt mondta, katona vagy?
- Igen. - El tudom képzelni.
- Nem így van. - Nem?
Akkor mit csinálsz?
Én…
orvos vagyok.
Tessék?
Te jó ég!
Egy pillanat…
Orvos vagyok.
Milyen orvos?
Plasztikai sebész.
Elképesztő!
Orvos vagyok.
A Yonsei Orvosi Egyetemen végeztem,
és plasztikai sebész lettem.
Yonsei Egyetem?
Nahát!
- Plasztikai sebész? - Orvos?
Ez őrület!
Édesapám nyomdokait követtem, aki szintén orvos.
Láttam, hogy édesapám nagy segítséget nyújt másoknak
az orvosi szakértelmével.
Ezért mentem én is orvosi egyetemre.
SHIN DONG-WOO, 32 PLASZTIKAI SEBÉSZ
Milyen jó fej!
Vannak egyáltalán ilyen dokik?
Túl szép, hogy igaz legyen.
Igen. Tényleg van ilyen?
A Szinglik pokla óriási.
Tényleg nem gondoltam volna.
- Sok kérdésem van. - Igen?
Igen.
Miért engem választottál?
Előbb te mondd!
Én?
Megérkeztem, leültem, és ott voltál mellettem.
- Igen. - És
a vezetéknevünk is megegyezett.
A nevem Shin Dong-woo.
A nevem Shin Seul-ki.
Pyeongsan Shin-klán, 35. generáció.
- Értem. - És te?
Nem is tudom.
Vajon egy klánból származunk?
Ezután keveset találkoztunk.
Majd ültél a napernyő alatt.
- Igen. - Piros ruhában.
Mint egy garnéla, aki bálnával harcol.
A piros ruhában tényleg garnéla lehetnél.
- Gonosz vagy. - Keményen küzdöttél.
Akkor
tisztának és ártatlannak tűntél.
Igen?
Szóval…
- Ebben igazad volt. - Igen?
Nagyon helyes vagy.
- Kösz. - Tudtad ezt?
- Nagyjából. - Igen?
Mi van?
Jesszusom!
Emlékszel, mikor vízért mentünk?
Igen.
Azt hittem, szenvtelen vagy, de nagyon vicces voltál.
Nem is nehéz.
- Akkor így visszük! - Így.
Ne, kérlek! Nem bírom.
Jobban meg akartalak ismerni.
Elképzelhetőnek találtad, hogy ma téged nem választ senki?
Nem tudtam, mit gondoljak.
Úgy érted…
nem tudtad, hogy érzel? Vagy azt nem, hogy én milyen vagyok?
Egyikben sem voltam biztos.
Még elég keveset voltunk együtt.
Nem tudom, mit érzek.
De az elején kíváncsi voltam rád.
Milyen dolgokat találsz vonzónak a külsőt illetően?
Az az igazság, hogy a külső nem fontos számomra.
De idő kell ahhoz, hogy mélyebben megismerjék egymást az emberek.
Ez igaz, ezért…
időre van szükségem.
És mennyi időre?
Nem tudom.
Kifejezésre juttatod az érzéseidet?
- Én? - Igen.
Megmondod
a másiknak, hogy tetszik?
Igen, ki szoktam mutatni.
- Kimutatod? - Igen.
Elárulod?
- Azt hiszem, ilyen vagyok. - Értem.
Nehéz kiigazodni rajtad.
Lehet, hogy jobban kell igyekeznem.
Csináljunk valami mást?
Fáradt vagy? Ússzunk egyet?
Úszhatsz, ha van kedved.
Én majd pancsikolok.
- Akkor ne ússzunk. - Oké.
De menjünk ki a levegőre!
Jó, csak öltözzünk át.
- Öltözzünk át előbb! - Oké.
- Nagyon jó idekint. - Igen.
Gyönyörű idő van.
- Igen. - Nagyon klassz.
Szerinted mi lesz?
Lehet, hogy nem mindig jutunk el
- együtt a Paradicsomba. - Lehet.
Változni fognak az érzéseid?
Nem tudom.
Ma…
Ez titok. Nem mondhatom el.
Bocs, de ez nem kihallgatás.
Mindenre azt mondod, nem tudod.
Nem tudom, tényleg nem tudom.
Szerintem csalódott lesz, ha mindig ezt mondja.
Egy kicsit passzív.
- Igen. - Ja.
Mert az előbb azt mondta,
kifejezi az érzéseit, ha tetszik neki valaki.
- De most azt mondja, nem tudja. - Igen.
De Seul-ki azt is mondta,
hogy időre van szüksége.
Lehet, hogy idő kell neki a megismeréshez.
Nem tudom, tényleg nem tudom.
Annyira édes vagy.
Ha 50 volt a cukiságszint, akkor most 100.
Tényleg? Pedig nem vagyok az a cuki típus.
- De… - Igen?
- Nem tudom. Nagyon tetszel. - Értem.
És jó akarok lenni hozzád.
Kösz.
Remélem, újra eljövünk ide.
És nem mondod azt: „Nem tudom. ”
Hány éves volt a legidősebb pasid?
Csak…
egyszer jártam valakivel.
- Értem. - Igen.
Nehezen nyílsz meg mások előtt?
Nem, csak mindig tanultam,
és nem volt időm ismerkedni.
Biztos, hogy nem taszítottad el őket?
- Nem. - Mondják,
a szerelem háború idején is szerelem.
- Én sose keverem a szerelmet a munkával. - Értem.
A szerelem az szerelem, a munka az munka.
- Oké. - Teljesen szétválik nálam.
- Oké. - Bármilyen sok a munka,
nem hagyom, ez akadályozzon a randizásban.
- Csodás a mai nap. - Igen.
- Nem is akarok visszamenni. - Én se. Nem maradhatunk itt?
Miért nem akarsz visszamenni?
Mert ránk kényszerítenek dolgokat?
Ezt kár volt megkérdezni.
Bocsánat!
- Csak magunk között vagyunk. - Igen.
De ez így túl…
- Oké. - …sok nekem.
Oké.
Rendben.
Ez durva volt.
„Ezt kár volt megkérdezni. ”
Seul-kinek időre van szüksége.
Még ha tetszik is neki,
ha Dong-woo nyomul,
és megerősítésre vágyik,
úgy érezheti, siettetni akarják.
Így fokozatosan eltaszítja magától.
Más a tempójuk.
Igen, ez az.
Nem illenek össze.
A fiú itallal kínálja, de a lány nem kér.
Úszni se akart.
Az elejéhez képest fagyosabb
- a hangulat. - Igen.
Ha, mondjuk az elején 50-50-en álltak az érzelmi skálán,
akkor Seul-ki ugyanott van, vagy talán lejjebb is.
- Úgy van. - Dong-woo pedig sokkal feljebb.
Egészen fent.
Úgy érzem, Doong-woo becsípett és nagyon belelendült.
Lehet.
- Lehet. - Igaz.
Nem szokott így nyomulni.
Talán azért ilyen, mert ivott egy kicsit.
PARADICSOM SEO-EUN ÉS YOONG-JAE
- Itt aludjak? - Nem.
Furdalna a lelkiismeret.
Nagyon kedves.
Igen.
Gyere ide!
Feküdj ide! Próbáld ki!
Más érzés.
Gyere, próbáld ki!
Másfajta tollal van kitömve.
Egész más.
- Ugye, milyen finom? - Nagyon.
Ez maga a paradicsom.
- Jó éjt! - Ott alszol?
Nem. Aludj itt!
Olyan klassz ez a hely!
Igen.
Köszönöm, Seo-eun.
- Én köszönöm. - Mit?
- Én köszönöm. - Nem, neked köszönhető az egész.
Neked.
De tényleg.
Vajon visszajöhetünk még ide?
Remélem.
Hogy érezted magad?
- Ma? - Igen.
Sose felejtem el.
De komolyan.
Tökéletes volt az időzítés.
Igen.
És ezért volt király a mai nap.
Jó volt veled beszélgetni.
- Nekem is veled. - Kíváncsi voltam rád.
„Vajon ki ez a srác?”
„Mi a helyzet vele? Mit dolgozik?”
Tényleg?
Minden tökéletes volt.
De nem ettünk eleget.
Csak a végén tudatosult bennem, de tényleg nem.
- Holnap majd reggelizünk. - Igen.
Te választod ki a kaját.
Nagyon kellemes itt.
Aludjunk!
Boldognak látszol.
Nagyon tetszik.
Ez is jó.
Finom.
Szuper!
Aludjunk!
Nagyon klassz volt ez a nap.
Nemcsak azért, mert itt vagyunk.
Hanem?
Mert sokat beszélgettünk.
Nagyon klassz volt.
- Jó volt, mert együtt jöttünk ide. - Igen.
Akkor aludjunk!
Jó éjszakát!
Vicces, hogy egymás mellett vagyunk.
Igaz?
Maradjunk még fenn!
- Mi? - Dumáljunk még tíz percig!
Jól van.
Nem bánod?
- Mi van? - Hogyan?
A srác még nem akar aludni.
Őszintén megmondta.
Az jutott eszembe, hogy a párok
- néha elalszanak telefonálás közben. - Úgy van.
Ő is így van ezzel.
POKOL
Szóval…
van valaki,
aki meggondolta magát?
Mármint, hogy ki tetszik neki.
Az a helyzet,
hogy én az elejétől fogva ugyanarról beszéltem.
- Igen? - Ja.
Aha.
De…
Hogy is mondjam?
Ha megtetszik valaki,
akkor ezt egyből kimutatom.
De csak pár napja vagyunk itt.
- Lehet, hogy őt… - Igen.
…kellemetlenül érinti,
vagy ilyesmi.
Pedig nem ezt akartam.
Ja.
De ma
Seo-eun…
Hogy is mondjam? Seo-eun ment vele…
- Ő ment vele. - Igen.
Tudtam, hogy őt választja.
- Igen? - Ja.
Mert láttam, hogy bementek beszélgetni.
- De a reggelinél… - Igen?
- …mi is beszélgettünk… - Igen.
…azt hittem,
több emberrel is akar beszélgetni.
Értem.
De arra is gondoltam,
hogy nem tetszettem neki.
So-e jó megfigyelő.
- Yoong-jaet nézte ki magának. - Igen.
És te, Nadine?
Hát most…
épp nullán állok.
- Kezdhetem elölről. - Értem.
Értitek?
Beszélgettem vele.
Pedig…
nem szoktam kezdeményezni.
- Ja. - Most először fordult elő.
- Beszéltetek? - Hogy odamegyek valakihez, aki tetszik…
- Tényleg? - …és beszélek vele.
- Őrület! - Valóban az.
Büszke vagyok magamra.
- Felfedeztél valami újat. - Úgy van.
És változott valami?
Most úgy vagyok vele…
Hogy egy ilyen próbálkozás…
- Kedvedet szegte? - Igen.
De ne gondold azt,
hogy azért döntött így, mert nem kíváncsi rád.
Azért beszélgetett veled,
mert bejöttél neki.
HARMADIK NAP
PARADICSOM SEUL-KI ÉS DONG-WOO
- Jól aludtál, Seul-ki? - Hogyan?
Mindig
így beszélsz?
- Hogy? - Úgy, hogy…
- Na, mindegy! Jó étvágyat! - Neked is.
Gyakran készítek halat,
- és most is halat kaptunk. - Igen.
Jól kéne lakni, mielőtt elmegyünk.
Igen.
- Vissza kell mennünk. - Igen.
Milyen volt a Paradicsomban?
Nagyon jó, mert…
Egészen más környezetbe kerültünk.
Ez olyan, mint egy sportpálya.
Így érzem.
- Értem, mire gondolsz. - Igen?
De szerettem volna tudni, mit érzel más dolgokkal kapcsolatban.
Értem.
De most vagyunk itt először,
és csak két napja ismerjük egymást.
És ha ilyesmiket kérdezel,
akkor
nem nagyon tudok válaszolni.
Nem is bírom nézni.
- Rosszabb, mintha azt mondaná… - Ja.
- „Nem volt jó. ” - De szerintem az jó, hogy őszinte.
Úgy tűnik, Dong-woo nincs hozzászokva az ilyesmihez.
Nincs.
Kíváncsi vagyok, mi lesz ma.
Gondolom, játszani fogunk.
Ha megnyerem,
akarod, hogy újra téged válasszalak?
Azt szeretném,
hogy olyan valakit válassz, aki tetszik neked,
hallgass az érzéseidre, ne az enyémmel törődj.
Szeretnék kérdezni valamit.
Oké.
Az jön be neked, akinek te tetszel,
vagy inkább fordítva?
A lényeg, hogy én kedveljem.
Akkor is, ha a másik nem annyira?
Akkor is.
Én is így gondolom.
Ez fontos.
Értem.
De tudod,
pénzzel nem lehet elnyerni senkinek a szívét.
- Ez igaz. - Igen.
Ha a másik nem kedvel,
akkor tiszteletben tartom.
Tehetek erőfeszítéseket arra, hogy megkedveljen, de nem kényszeríthetem.
Hát ez így elég szomorú.
Mi a gond?
Több időt akartam eltölteni veled,
ez így rövid volt.
Ha visszamegyünk,
nem tudom, lesz-e alkalmunk
kettesben beszélgetni.
Az az érzésem…
lesz valamilyen kihívás.
Remélem, újra találkozunk,
még ha más dolgok is lesznek.
Szerintem Seul-kinek nem tetszik a dolog.
- Nem tetszik neki. - Falat húzott.
- Úgy van. - Én is érzem.
Rossz, ha valaki ennyire nyomul?
Seul-ki meg is mondta.
Ha nem mondta volna, és úgy folytatja,
azt hihetnénk, hogy nem tudta.
De Seul-ki megmondta, hogy időre van szüksége.
Ő kifejezte az érzéseit, de Dong-woo tovább nyomult.
Én is így reagáltam volna. Nem tetszett volna.
De Seul-ki is kerülgette a forró kását.
Dong-woo csak egyenes választ akart.
És amúgy meg orvos.
Ha valaki betegekkel foglalkozik, fontos tudni,
hogy érzik magukat.
„Hogy érzi magát varratszedés után?”
- „Nem duzzadt?” - Tudnia kell.
- Sok kérdést kell feltennie. - Lehet, hogy ezért volt.
- Igen. - De nem jól sült el.
- Elrontotta a beszélgetést. - Amikor megkérdezte:
- „Jól aludtál, Seul-ki?” - Így van.
- Ekkor zárkózott el. - Igen.
„Jól aludtál?” Nagyon nyálas.
- Igen. - Ja.
Neki is ki kéne mondani, amit gondol.
- Igen. - Nem tetszett neki ez a kérdés.
- Rosszul volt tőle. - Elengedhette volna, de nem.
Ekkor mondta, hogy „túl sok nekem”. „Nem tetszik. ”
- Doong-woo nagyon igyekszik. - Igen.
- De nem illenek össze. - Különbözőek.
- Rossz párosítás. - Nem a fiú tehet róla.
Dong-woonak bejön Seul-ki.
- Igen. - Ja.
POKOL DÉLELŐTT 10 ÓRA
Kíváncsi vagyok, mi lesz.
Azt hittem, meg tudom mondani,
de nem biztos.
Azok a nők, akiket mi választottunk
más férfiak után érdeklődnek.
- Nem volt időnk beszélgetni. - Ez igaz.
Elég egyértelmű, hogy a nők
olyanokat választanak, akikkel beszélgettek már.
Jobban kedvelik azokat, aki kifejezik az érzéseiket.
Ne aggódj emiatt!
Próbálok nem törődni ezzel.
Ha minden aprósággal törődnék,
olyan kicsinek érezném magam, és még annyit se tudnék kinyögni.
- Csak rontanék rajta. - Igen.
Csak légy magabiztos!
- A fenébe! - Jaj!
Itt repked ez a légy.
Még a légy is igyekszik, példát vehetnénk róla.
Jaj, jönnek rám a legyek!
Ez egy ilyen nap…
Nem jó jel. Tegnap leszakadt egy gombom.
Most meg a legyek.
Ez nem lehet a véletlen műve,
- hisz velünk történik. - A légy bír.
- Talán más is. - Így is fel lehet fogni.
Mivel a légy kedvel…
- Ez fura. - …talán más is így van ezzel.
Seul-ki, jó volt?
Új élményekkel gazdagodtunk.
- Vigyázz! - Oké.
- Először egyedül jöttem le. - Igen.
De jó együtt lejönni.
Menjünk legközelebb is!
Ezt olvasd el!
„Ne hozz szabályokat!"
Minden oké? Nem nehéz?
Nem.
Visszajöttek.
Itt vannak.
- Mikor jöttetek? - Helló!
- Sziasztok! - Hamar visszajöttetek.
Ugye?
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
Jó reggelt!
Nahát! Tele vannak energiával.
Futni is tudnék.
Nem reagáltam túl?
Menj előre, Seul-ki!
- Majd én viszem. - A cuccom…
Üdv újra itt!
- Hölgyeim, itt vannak. - Jó volt?
Visszajöttünk.
Vissza.
Sok finom kaját ettetek?
Igen.
- Helló! - Helló!
Itt vannak?
- Visszajöttek? - Igen.
Hát itt vagytok!
Sziasztok!
Csak úgy ragyog!
- Megváltozott az arckifejezésetek. - Jó volt?
- Sziasztok! - Helló!
- Csini vagy! - De jó!
Nagyon csinos.
- Seo-eun. - Kösz.
- Itt hagyom a táskádat. - Kösz.
Még látjuk egymást!
- Igen. - Oké.
- Később találkozunk. - Kösz.
Hát itt vagytok.
- Hogy vagytok? - Hiányoztatok.
Mi biztos nem nektek.
Nem hiányolt minket.
Először is mondd el, mit ettetek.
Az elején az ember húsz percig nem tér magához az ámulattól.
Tényleg?
Percekig csak ámulsz,
szóhoz se jutsz.
Még sose voltunk ilyen helyen.
Nagyon meglepő, hogy van ilyen Koreában.
Igen?
Ennyire jó?
- Igen. - Magas a mennyezet.
Olyan hatalmas.
Sok finomságot ettetek?
Például mit?
Steaket és…
Sokat ettünk. Lazac is volt.
- De jól hangzik. - Finom volt.
Nem véletlenül hívják Paradicsomnak.
- És tudod a korát meg a foglalkozását? - Igen.
- Oké. - Úgy érdekel.
- Meglepődtél? - Hogy volt?
Ilyesmire számítottál?
Illik hozzá a munkája.
Így gondolom.
Mondtam, hogy értem.
- Ezt mondtam. - Folyton mosolyogsz.
- Ez így van. - Beszélgettetek…
Nagyon élveztem a beszélgetést.
Sokat dumáltunk.
Pár óráig?
- Több mint hat órán át. - Igen?
Hat órán át?
- Igen? - Igen.
Egymásra találtatok?
Jó volt, igen…
Dong-woo…
Olyan zavartnak látszol.
- Mi történt? - Fáradt vagyok.
- Értem. - Jó.
Sokat beszélgettem Dong-wooval.
De…
Most, hogy megismertem egy embert,
szeretnék másokat is megismerni.
- Értem. - Aha.
Másokra is kíváncsi vagyok.
- Oké. - Értem.
Ma egész más lesz a hangulat.
Szerintem is.
Nem a Paradicsom érdekel,
inkább arra koncentrálok, ki iránt érzek valamit,
nehogy megbánjam később.
Ez a második nap volt…
Nem, a harmadik.
- Ja, igen. - De
miért érzem úgy, hogy már eltelt egy hónap?
- Mert most jöttél vissza a Paradicsomból. - Így érzem.
Olyan nehéz.
Igen?
Kavarognak a gondolatok.
Magunkban tartjuk az érzéseinket,
így nehéz őszintén beszélni.
Én is frusztrált leszek, és a másik ember is.
Csak kerülgetem a forró kását.
Kerülgeted a forró kását?
- Pont ilyen érzés. - Ez vicces.
Jól éreztétek magatokat a Paradicsomban?
Ma este újra választani fogtok.
- Mi? Megint? - Nem megyünk megint, igaz?
De a párok,
akik a Paradicsomban jártak, nem választhatják egymást.
A TEGNAPI PÁROK NEM VÁLASZTHATJÁK EGYMÁST
Komolyan?
Választhatunk.
Kíváncsian várom az új párokat.
De előbb játszani fogtok, és a győztes randira hívhat valakiket.
Résztvevők, gyertek le a partra!
Különleges vacsora.
Most a fiúk játszanak.
Mi jövünk.
Egy doboz?
Mi lehet benne?
Egy doboz. Mi van benne?
- Mit keres itt egy doboz? - Doboz?
Valami sport lesz.
- Igen. - Talán a vízben…
Jaj!
- Hajrá! - Menni fog!
Ma a fiúk fognak játszani.
A győztes
választhat két hölgyet,
akikkel együtt vacsorázhat.
A mai menü: sertésszelet hideg hajdinatésztával.
- Te jó ég! - Hideg tészta!
A kedvencem.
- Ez nagyon jó! - Imádom a hideg tésztát!
Finom lesz.
Sertésszelet.
A hideg hajdinatészta nagyon finom.
Felfrissülünk tőle.
Hideg hajdinatészta.
Most kiderül, mi lesz a játék.
Nyissátok ki az előttetek lévő dobozt!
- Kinyitom. - Várjál!
- Csináljuk együtt! - Együtt?
Kérlek!
Három, kettő, egy!
- Ez meg mi? - Mi ez?
Mi az?
Mi van benne?
Mi az?
Mászófelszerelés?
- Értem. - Kötélhúzás lesz.
- Kötélhúzás. - Mi?
Ma kötélhúzás lesz.
Hát ez…
Állati!
Egy-egy elleni küzdelem.
Vegyétek fel a hevedert a vállatokra!
A sípszó után minél gyorsabban igyekezzetek elérni a zászlóhoz.
Az nyer, aki elsőnek húzza ki a zászlót.
Körmérkőzés lesz.
Ez…
Baromi kegyetlen.
- Az. - Erő kérdése.
Puszta erő.
Összecsapnak az egók.
Ha valaki veszít,
- azt elhúzzák, nem? - De.
Istenem!
- A büszkeségük bánja. - Szomorú.
Te jó ég!
Kezdődik az első összecsapás.
Dong-woo és Yoong-jae, vegyétek fel a hevedert!
Izompacsirták egymás ellen.
Kíváncsi vagyok, ki nyer.
Nagyon heves.
Odanézz!
Nézd az arcát! Teljesen elváltozott.
- Yoong-jae lába izmos. - Igen.
Mindketten izmosak.
Nem tudom, ki fog nyerni.
A bróker és az orvos egymás ellen.
Nem láttam még ilyen kigyúrt brókert és dokit.
- Én sem. - Szédületes.
A verseny elkezdődik.
Kíváncsi vagyok, ki nyer.
Légy óvatos!
Felkészülni!
- Te jó ég! - Várj!
Egy pillanat.
- Nem bírnak egymással. - Nem.
Egy pillanat!
Várjunk csak!
Ez állati!
Azta!
Tapodtat sem mozdulnak.
- Mi van? - Őrület!
Fantasztikus!
Várjunk csak!
Nagyon erősek.
- Nagyon küzdenek. - Vörös az arcuk.
Erő erő ellen.
- Jól vannak? - Nagyon kivörösödtek.
Nem bírnak egymással.
Várjunk!
Meg se mozdultak.
Egy helyben állnak.
Egy centit se mozdultak.
Várjunk csak…
- Már a szemük is vörös. - Istenem!
Yoong-jae tekintete nagyon vad.
Felállt.
- Fel kellett állnia. - Igen.
Te jó ég!
Egy másodperc kihagyás elég.
Így van.
- Őrület! - Nézz oda!
Feláll.
Azta, tarts ki!
Felállnak.
Úgy van.
Menni fog.
Még egy kicsit.
Csak még egyet.
Istenem!
Előre tud lépni?
Megy előre.
Te jó ég!
- Elesett. - Jaj!
Szép munka.
- Jól vagy? - Fantasztikus voltál.
Fantasztikus!
A mérkőzés győztese: Dong-woo.
Dong-woo.
Még egy lesz?
Csorbul a büszkesége, ha olyan előtt veszít,
aki tetszik neki?
Igen. Szomorú.
- Tényleg? - Igen.
Megállt a levegő, míg néztük.
- Úgy van. - Izgalmas volt.
És kezdődik a következő.
Jong-woo és Han-bin, lépjetek ki!
- Segítsünk egymásnak? - Jó.
Ügyes vagy!
Nagyon izgulok.
Menni fog!
Meg tudod csinálni!
A két Pokolban maradt fiúnak nyernie kéne.
Jól van.
Felkészülni!
Han-bin…
- Kelj fel! - Jó lesz!
Menni fog!
- Megfordítja a dolgot? - Nézd a lábát!
Ügyes vagy!
Gyerünk.
Kattant egyet az állkapcsa.
Hé, egy pillanat!
- Te jó ég! - Jó vagy!
Atyaég!
Menni fog.
- Kelj fel! - Ne hagyd!
Gyerünk!
Hajrá!
Menni fog!
Te jó ég! Nem mozdul.
Jól van. Ügyes vagy!
Ne hajlítsd a térded!
- Ez elképesztő! - Az.
- Majdnem jó, Jong-woo! - Bal lábbal!
- Ballal! - Menni fog! Az az!
Fantasztikusak!
Igen.
- Ügyesek voltak. - Szuper volt!
Ma Nadine lesz az?
- Szép volt! - Nagyon.
A mérkőzés győztese: Jong-woo.
Jól vagy?
- Szép munka. - Biztos elfáradtál.
Ügyes voltál.
Nagyon jók voltak.
Igen.
Han-bin profi volt. Más súlycsoportban vannak.
Jong-woo magasabb.
Ügyesek voltak.
A két győztes, Jong-woo és Dong-woo
egymás ellen küzdenek.
A döntő mérkőzésnek…
három résztvevője van.
Három résztvevője van.
- Hogy mi? - Tessék?
- Micsoda? - Mi van?
Mi?
Mi folyik itt?
Három emberes?
Mi az a háromemberes?
Az másmilyen?
- Egy pillanat! - Mi az?
Jön valaki?
- Mi? - Jön még valaki?
Egy pill!
- Azta! - Mi van?
- Még valaki? - Egy férfi résztvevő?
Még valaki?
- Komolyan? - Ne már!
- Hé! - Mi van?
- Itt is van. - Itt van.
- Ez őrület! - Igazam volt.
- A hideg is kirázott. - Engem is.
Hosszú hajú.
Ez elképesztő!
- De jóképű! - Igen.
Komolyan?
- Nem átlagos fickó. - Nem.
- Magabiztosan lépked. - Igen.
- És magas. - Elég magas.
- Magas a srác. - Igen.
- És magabiztosnak tűnik. - Igen.
Úgy van.
Nagyon vagány a belépő.
- Mint egy sztár! - Pontosan.
- Jóképű. - Igen.
Helló!
Nagyon menő!
- Helló! - Helló!
- Üdv. - Helló!
Üdv!
- Szia! - Helló!
- Szia! - Üdv!
Helló!
- Szia! - Helló!
Üdv, a nevem Kim Jin-young.
Tartózkodó vagyok, de ahogy jobban megnyílok,
jó társaság vagyok.
Nincs sok hobbim.
Szeretek motorozni, nagyon szeretek motoron száguldani.
Ha stresszes vagyok, felülök a motorra.
Jó érzés, ahogy az arcomba fúj a szél.
Csökkenti a stresszt.
Egy héten ötször járok edzeni.
És futni is szoktam.
Intenzíven edzek,
biztos vagyok benne, nem maradok alul
a sportversenyek alkalmával.
Három másodperc, és fellobban a szikra egy nő iránt.
Remélem, hogy ez az érzés hatalmába kerít
a Szinglik poklában.
Három másodperc? Ezt megnézem.
Sármos a fickó.
- Karizmatikus. - Igen.
Meglátjuk, átbillenti-e a mérleg nyelvét.
Kezdődik az utolsó mérkőzés.
Három résztvevős meccs.
Mind a hárman…
A férfiakban…
- Feléledt a versenyszellem. - Hisz ez egy verseny.
Izgulok.
- Már most izgulok. - Feladjuk egymásra?
Ez tényleg a Pokol.
Most érzem.
Az új fiú…
- vad tekintetet lövell rájuk. - Igen.
Izmos a háta.
- Ő is kiáll? - Azta! Milyen izmos!
Bizony.
- Meglepetést okozhat. - Ő fog győzni.
Tényleg?
Az az érzésem, hogy az új fiú fog nyerni.
- Karizmatikus srác. - Igen.
Nagyon annak látszik, de ha veszít…
Igen. Ettől tartok.
Kezdődik a mérkőzés.
Choi Jong-woo,
Shin Dong-woo,
és Kim Jin-young végső küzdelme.
Felkészülni!
Kirázott a hideg.
Láttad az arcát, amikor eldobta?
Ilyen volt, majd öntelt lett.
Nagyon szép teljesítmény.
Ez nem igaz!
Nagyon erős.
Tényleg kirázott a hideg.
Mondtam, hogy ő fog nyerni.
Öt másodperc se volt.
Mondtam, hogy szerintem ő nyer.
Elképesztő volt!
Minden férfi elképedt.
Őrület!
Ez mi volt?
Ennyi?
- Mi történt? - Nagyon erős.
Kíváncsi vagyok rá.
- A rejtélyes srác, aki felbukkant. - Igen.
Kíváncsi vagyok.
A kötélhúzó verseny győztese:
Jin-young. Gratulálok!
- Gratulálok! - Nem is tudja, kik vagyunk.
Jin-young a győztes.
Kérlek, válassz két hölgyet, akikkel együtt szeretnél vacsorázni.
Menj és válassz!
Csak most jött, és máris randira mehet két nővel.
Mi a fene van?
Vajon kit választ?
Azt mondta, három másodperc alatt eldől.
Szeretnék elmenni vacsorázni a második
és a negyedik hölggyel.
A feliratot fordította: Hegyi Júlia