СІН СИЛЬ ГІ
ПАК СЕ ЧЖОН
ЧХВЕ ЧОН У
ЛІ СО І
ЧО ЙОН ЧЖЕ
ЛІ НАДІН
КІМ ХАН БІН
СІН ТОН У
ЧХВЕ СО ИН
ПЕКЛО ДЛЯ САМОТНІХ
Це Со Ин?
Гадаю, так.
Чекайте…
Може, це не вона.
Тобто? Це вона.
Ні.
Приємно бачити тебе.
Ти така мудра.
На щастя, так.
Дякую.
-Це вона! -О Боже.
Так!
Отже, він обрав Со Ин
-із трьох жінок? -Так.
Це дивовижно.
-Це весело. -Боже.
Ми втекли. Можна покинути це місце.
-Круто, так? -Боже.
-Ти це передбачав? -Ні.
-Справді? -Так, у мене була купа думок.
Ясно.
Я…
Я зараз такий здивований.
Ти мала на увазі мене, коли ми говорили?
Коли?
Ще до того, коли ми з тобою говорили.
Так.
Чому ти не натякала?
Що? Думаєш, я мала?
Так.
Хіба я не була очевидною ще раніше?
У мене було відчуття, що, можливо, я тобі подобаюся.
Ясно.
То про що ти хвилювався?
Я хвилювався, що…
-Чи поговоримо про це пізніше? -Добре.
Адже в нас…
-купа часу сьогодні? -…купа часу для розваг.
Це весело.
-Так весело. -Ще б пак.
-Так весело. -І я так думаю.
Вона повернулася?
Не може бути.
Я думала, тебе оберуть.
Що?
-Вона щось забула? -Так?
-Ти щось забула? -Ні.
-Що? -Що?
Ти не йдеш?
-Ні. -Що?
Не може бути.
-Ми думали, ти підеш. -Справді?
-Що ти підеш на побачення. -На побачення.
Я засмучений.
СІН СИЛЬ ГІ
-Сін Силь Гі. -Силь Гі.
У неї було два голоси.
Хан Бін.
Со Ин теж отримала два голоси.
ЧХВЕ СО ИН
Цікаво, хто лишився.
Може, вийдемо?
Мені сумно.
Вид гарний.
-Овва. -Овва.
Привіт.
-Привіт. -Привіт.
Це божевілля.
Увесь наш багаж…
-Його треба розкласти? -Так.
-Знову. -Знову розкласти.
Запаморочилося в голові.
-Як головний біль. -Мігрень.
Мене наче по голові вдарили.
-Усе складно. -Я хвилююся, як пройде цей вечір у Пеклі.
З тих, хто лишився, ніхто не обрав одне одного.
-Ніхто не отримав голоси. -Так.
Гадаю, я…
-Мені цікаво, що з ними буде. -Се Чжон і Чон У недобре.
-Це видно по їхніх обличчях. -Так.
-Точно. -Так.
-З чотирьох чоловіків… -Так.
…двоє обрали Со Ин, а ще двоє — Силь Гі.
Йон Чже обрав Со Ин.
-Боже. -Так?
-Чесно, я думала, Йон Чже… -Так?
…обере Се Чжон.
Я думала, він обере Со І.
Йому вирішувати, але лише подумайте.
Є Со І, яка весь день очей не зводить із Йон Чже.
Так.
І є Се Чжон, яка натякнула, що їм варто разом вирушити в подорож.
Так.
-Але врешті він обрав Со Ин. -Так.
-Після короткої розмови. -Так.
Гадаю, це дивовижно.
Думаю, Йон Чже менше за інших говорив із Со Ин.
Але за цей короткий проміжок
я відчув, як вони сподобалися одне одному.
Вони обоє дуже приземлені.
Вони дуже схожі в тому, що обоє природні та справжні.
Я відчув, що вони підходять одне одному. І погляньте, що сталося.
-Також Тон У і Надін говорили так багато. -Так.
Але врешті він пішов із Силь Гі.
-Так. -Точно.
Це гелікоптер.
Неймовірно.
Так дивовижно.
Буде весело.
Це так весело.
Тоді…
-Гелікоптер відлітає. -Гей!
-Гелікоптер відлітає. -Бувайте!
Бувайте.
Це так сумно.
-Бувайте! -Не йдіть!
Не йдіть!
Летить так низько.
Хочуть, щоб ми бачили.
Вони летять низько, щоб ми їх бачили.
Ми їх дражнимо.
Я заздрю.
Я ріжу цибулю від злості.
Закладаюся, що в Раю весело.
Мабуть, так.
РАЙ
РАЙСЬКЕ МІСТО
Неймовірно.
Як тут гарно.
Надзвичайно просторо. Величезне місце.
Стільки місця, що очі розбігаються.
-Так. -Це місце величезне.
Так просторо.
ВІТАЛЬНЯ
Яка висока стеля.
Сюди могли б прийти всі з Пекла, і все одно вистачило б місця.
Тут і басейн є.
-Стільки всього. -Це точно.
БАСЕЙН
Як гарно.
Басейн дуже великий.
-Приголомшливо. -Величезний.
Це точно.
Силь Гі, йди сюди.
Поглянь.
Це спальня.
СПАЛЬНЯ 1
Спальня дуже простора.
Тут ще одна.
Вона межує з басейном.
Тут гарно.
СПАЛЬНЯ 2
Хочеш цю?
Я оберу цю кімнату.
-Цю? -Так, хочу цю.
ВАННА
Як може ванна бути такою великою?
САУНА
Сюди.
Тут сауна.
І дамська кімната.
Це дійсно Рай.
Це справді Рай.
-Ми… -Ще раз дай п'ять.
Ще раз.
-Я можу сказати лише: «Оце так». -Серйозно. Це місце виносить мозок.
Я більше не можу.
Ходімо плавати.
-Ти голодна? -Так.
-Тоді спершу поїмо, потім подумаємо. -Гаразд. Поїмо.
Я помираю від голоду.
Виглядає добре.
Я люблю салат.
-Розумію. -Є риба.
І ще риба.
Давай замовимо все.
-Гаразд. -Добре.
Що ти хочеш з'їсти?
Чесно, мені подобається все.
Усе, що мені потрібно, це білок. М'ясо.
-М'ясо і риба. -Добре.
Це все, що мені треба.
Думаю, буде добре замовити напої, поки ми їстимемо.
Ми будемо пити?
Алкоголь…
Я не переношу алкоголь.
Серйозно?
Розумію.
Серйозно?
Тоді…
З тобою все гаразд?
Я думав, що ми хоча б щось вип'ємо.
Правда? Гаразд, я вип'ю один напій.
Який ти б обрала?
-Шампанське? -Гаразд. Я не проти.
У них наче є все.
Він розгубився.
Це важливо.
Уподобання щодо алкоголю важливі.
-Так. І я так думаю. -Вони мають значення.
Тут їхні думки не збіглися.
РАЙ СО ИН І ЙОН ЧЖЕ
Вода тепла.
Так класно.
Мій особливий рух.
Що?
Ти добре плаваєш.
За Рай.
-Цей рай. -Точно.
Боже мій.
-Я зворушена. -Так гарно.
Ми обрали страви як треба.
Сьогодні був божевільний день.
-Я рада, що… -Так.
…ми потрапили до Раю разом.
Будьмо. Приємно познайомитися.
Смачно, так?
Смачного.
Спробуємо спочатку це?
-Так. -Так?
Авжеж.
Давай їсти.
-Не поспішатимемо. -Гаразд.
Який у тебе улюблений вид пасти?
Якби я обирав між томатним і вершковим соусом,
я б обрав вершковий.
-Але томатний теж люблю. -Правда?
-Зрозуміло. -Так.
Дякую.
А ти яку любиш?
Чесно кажучи, більше люблю пасту з томатним соусом.
-З томатним? -Так.
-Трохи. -Ясно.
Це добре.
Зараз мені до вподоби томатний соус.
Правда? Томатний соус смачний.
Зажди, тож…
Ти ніколи не даєш негативної оцінки, так?
Здається, що ти завжди говориш тільки гарні речі.
Думаю, ти теж така.
-Певним чином. -Так?
Я намагаюся бути позитивним.
Зрозуміло.
Але, здається, ти життєрадісна людина.
Ну…
-Зазвичай я життєрадісна. -Так?
-Так. -Саме так мені і здалося.
Коли ми вперше розмовляли, ти здавалася дуже життєрадісною.
-Ти пам'ятаєш, коли ми вперше розмовляли? -Першу розмову?
Стривай, редьки…
-Тоді ми розмовляли вперше. -Так, це почалося з редьки.
-Так? -Так.
Ми її чистили.
Чому в ній стільки дірок?
Правда?
Але у нас була довша розмова перед подорожжю сюди.
-Правда? -Так.
Здається, в тебе дилема.
Так, у мене дилема.
Тебе це не хвилює?
Не те щоб я могла змінити його почуття своїм хвилюванням.
Ти дуже мудра.
-Невже? -Так.
-Точно, це була та розмова. -Так.
Той момент змінив усе.
-У них були футболки одного кольору. -Так.
Тож…
Ти обрала мене, тому що я тобі цікавий?
Давай спочатку я.
Я дуже тобою зацікавився.
Зазвичай мені подобаються життєрадісні люди.
Я подумав, що ти наджиттєрадісна.
Але я поцікавився, чи ти така з усіма.
Тож я не був досить упевнений,
чи цікавишся ти мною.
Але я взагалі не міг це з'ясувати.
Я не знав, чи варто обирати тебе, чи буде це нормально.
-От про що я думав. -Розумію.
Я думав про це в наметі. А потім я вийшов.
Я вийшов,
тому що хотів поговорити з тобою…
-Так. -…якби ти вийшла назовні.
-Справді? -Я хотів із тобою поговорити.
-Ось чому. -Ясно.
-Боже. -Але так сталося, що ти вийшла.
Тож…
Це було дуже…
Як це сказати? Це підбадьорювало.
Справді?
Я думала, що це я ініціювала розмову.
Правда? А я думав, що я.
-Хіба не я? -Ми обидва вважаємо, що це ми.
-Ось що сталося? -Так.
Як ми…
Скажи чесно. Ти навмисно одягнув блакитне?
Блакитне.
Навіть якщо ти зробив це ненавмисно,
-ти зробив гарний вибір. -Точно.
-Вони підходять одне одному. -Серйозно.
Йон Чже вже був…
-Зацікавленим. -У нього були почуття.
Що приваблює в Йон Чже —
це те, що я думала, що він буде тихим та інтровертним.
Але коли він говорить про свої почуття,
він відвертий і прямолінійний.
Це добре, тому що він відвертий,
-але все одно боязкий. -Так, він сором'язливий.
Але він не намагається нічого приховати. Він просто прямолінійний.
Він чарівний.
Нам слід поговорити невимушено.
Невимушено?
-Поговоримо? -Так.
-Гаразд. -Добре.
-Поговоримо невимушено? -Так, доки не розкриємо свій вік.
-Добре, я теж так думаю. -Правда?
Добре.
Скільки тобі років?
-Ми маємо вгадувати? -Так.
Їхній вік.
Різниця в 4 роки була б доброю.
Скажемо на рахунок «три»?
-Гаразд. -Один, два, три.
-27. -28.
-Я вгадав? -Так.
-А ти ні. -Що?
Зажди, 29.
-Ні. -Тоді 31?
Мені 32.
-Справді? -Так.
Зажди.
-Він на 4 роки старший. -Яка в них різниця?
Вони народилися в 1995 і 1991.
Що?
-Чому ти думала, що я такий молодий? -Ти виглядаєш дуже молодо.
-Справді? -Так.
Як гадаєш, яка в мене професія?
-Дамо одне одному підказки? -Гаразд.
Це є в цій кімнаті.
-Освітлення? -Ні.
Що?
-Мистецтво? -Так.
Ти художниця?
Я закінчила Інститут Пратта в Нью-Йорку за напрямком
«Образотворче мистецтво», спеціалізація — живопис.
Наразі я працюю художницею в Кореї.
Як круто.
То вона художниця?
Зазвичай я створюю абстрактні картини.
Я люблю створювати прості, лаконічні картини,
які збуджують уяву.
ЧХВЕ СО ИН, 28 РОКІВ, ХУДОЖНИЦЯ
-Оце так дивина. -Точно.
-Навіть не думала про таку роботу. -Художники такі круті.
Це так круто.
-Надзвичайно. -Ні, не дуже…
Гаразд, дай мені підказку…
-Гаразд. -…а потім скажи.
Я часто ношу костюми.
-Костюми? -Так, тож…
Стривай, ти працюєш у компанії з цінних паперів?
Це правда.
-Мені добре вдається вгадувати, так? -Так.
Наразі я працюю в компанії з цінних паперів у Йоідо.
-Йоідо? -Йоідо.
Чекайте, такий красунчик, як він, працює в компанії з цінних паперів в Йоідо?
Закінчив Університет Ханьян, спеціальність «Управління фінансами»,
і влаштувався за вакансією в компанію з цінних паперів.
Я відповідаю за аналіз активів
і створення спеціалізованих фондів прямих інвестицій
або спеціалізованих інвестицій, в які можуть інвестувати установи.
ЧО ЙОН ЧЖЕ, 32 КОМПАНІЯ З ЦІННИХ ПАПЕРІВ
Це йому підходить.
Дуже підходить.
Це так весело. Ми єдині, хто про це знає.
-Знаю. -Компанія з цінних паперів…
Наші келихи…
-Ми небагато з'їли. -Вибач.
Пригощайся.
Мабуть, я забагато говорив.
Ні, мені також було дуже весело.
Я з'їла небагато, але наїлася.
-Правда? -Так.
Я не те що примушую себе почуватися неголодним.
Взагалі, мені добре.
-Так. Треба їсти. -Добре, якщо поїмо, так якщо ні…
Це весело.
Дійсно весело.
-Так. -Так.
Я багатому від тебе навчився.
Це я дійсно багатому навчилася від тебе.
-Їхнє побачення так гладко проходить. -Так.
Дуже гладко.
-Вони дуже добре виглядають разом. -Точно.
Не думаю, що Йон Чже навіть помітив, що продовжує пити.
Їм однозначно комфортно одне з одним.
РАЙ СИЛЬ ГІ І ТОН У
О Боже.
Усе виглядає так добре.
-Їжа виглядає такою смачною. -Так.
Це справжнє свято.
Смачного.
Силь Гі, ти хочеш спочатку салат, так?
Дякую.
Давай наріжу тобі.
-Дуже смачно. -Це точно.
Здається, це найкраща їжа, яку я їла цього року.
-За зустріч. -За зустріч. Будьмо.
У тебе гарний апетит?
Я дуже люблю корейську їжу. Геть усю.
Як нам називати одне одного?
-Як щодо тебе? -Пан Сін?
-Пан Сін. -Тон У?
Як щодо тебе, Тон У?
Моя улюблена їжа — м'ясо. Так.
Що ти зазвичай їси?
Зазвичай…
Мені просто цікаво.
Ну, я…
-Ти живеш із батьками? -Так.
Ми живемо разом.
Але я студентка, тож я наразі живу біля студмістечка.
Ми вже це обговорюємо?
Як щодо цього?
Спробуй вгадати, яка в мене спеціальність?
Подивимося…
Акторська майстерність?
-Так? -Ні.
Ні? Ти не вивчаєш акторську майстерність?
Я навчаюся грі на фортепіано в Сеульському національному університеті.
Я — студентка університету.
Я старшокурсниця в Сеульському національному університеті.
Моя спеціальність — фортепіано.
-Фортепіано? -Фортепіано в університеті Сеула?
Вона там, мабуть, богиня.
-Цього слова для неї замало. -Вона майже як…
Я почала грати на фортепіано у віці десяти років.
У мене з ним стосунки на межі любові й ненависті.
Воно не обмежено однією мелодією, на ньому можна грати по-різному.
Це привабило мене, і я вирішила вчитися грати на фортепіано.
СІН СИЛЬ ГІ СЕУЛЬСЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ УНІВЕРСИТЕТ
Це дивовижно.
ФАКУЛЬТЕТ ІНСТРУМЕНТАЛЬНОЇ МУЗИКИ
-Це було дійсно неочікувано. -Саме так.
-Це було теж неочікувано. -Силь Гі також…
У тебе семестрові канікули?
Ні, взагалі зараз іспити.
-О Боже. -Так, знаю.
-Ти приречена. -Так.
Але, чесно кажучи, це краще, ніж складати іспити.
Дякую. Це тому що ти зі мною, так?
Авжеж.
-Це… -Так.
Це було ніяково. Хай там як…
Гадаю, я можу розрахувати твій вік.
Мені 25.
-Тобі 25? -Так.
Вгадай, скільки мені.
31?
-31? -Так.
Мені 32.
Ясно.
То ким ти працюєш?
-Ти хочеш це знати? -Так, мені дуже цікаво.
Пам'ятаєш, Хан Бін сказав, що ти схожий на військового?
-Так. -Це тобі підходить.
-Неправильно. -Неправильно?
То що це? Ким ти працюєш?
Я…
лікар.
Що?
Боже.
Чекайте, це…
Лікар.
Яка в тебе спеціалізація?
Пластична хірургія.
Це дивовижно.
Я лікар.
Закінчив медичний коледж Університету Йонсе,
спеціальність «Пластична хірургія».
Університет Йонсе?
Я не очікувала.
-Пластична хірургія? -Медичний?
У мене мурашки.
Думаю, на мене вплинув батько, який теж лікар.
Я бачив, як батько змінює інших на краще
за допомогою знань у медицині та технологій.
Це і спонукало мене піти в медичний коледж.
СІН ТОН У, 32 РОКИ ПЛАСТИЧНИЙ ХІРУРГ
Він такий крутий.
-Чи існують такі лікарі, як він? -Серйозно.
Що? Він надто гарний, щоб існувати.
Так. Як він взагалі існує?
«Пекло для самотніх» чудове.
Я дійсно цього не очікувала.
-У мене до тебе була купа запитань. -Справді?
Так.
Чому ти обрала мене?
Ти перший.
Я перший?
Коли я тільки прийшов і зайняв місце, ти сиділа поруч.
-Так. -Хай там як,
у нас із тобою одне прізвище, тож ми трохи поговорили.
Мене звати Сін Тон У.
Мене звати Сін Силь Гі.
Клан Пхьонсан Сін, 35 покоління.
-Ясно. -А ти?
Я не впевнена.
Ми маємо знати, чи з одного ми клану.
Після цього я тебе майже не бачив.
Потім ти вийшла з парасолькою.
-Так. -На тобі була червона сукня.
Ти була наче креветка в бійці китів.
Ти була б більш схожою на креветку в цій червоній сукні.
-Ти такий злюка. -Ти добре билася.
Ти виглядала
чистою і невинною.
Справді?
Тож…
-Ти маєш рацію щодо цього. -Правда?
І тому що ти мила.
-Дякую. -Ти знаєш, що ти мила?
-Певною мірою так. -Певною мірою?
Що?
Господи.
Пам'ятаєш, коли ми пішли за водою?
Так.
Я гадала, що ти тихий, але ти був веселіший, ніж я очікувала.
Не так уже й важко.
-Тоді так і повернемося. -Ось так.
Ні, будь ласка. Ні, я не можу.
Тож я захотіла більше про тебе дізнатися.
Гадаєш, був шанс, що сьогодні тебе не оберуть?
Я не була впевнена, чого очікувати.
Тож ти хочеш сказати…
що ти не була певна в своїх почуттях? Чи в тому, яка я людина?
Я не була впевнена в обох речах.
Чесно кажучи, ми тут зовсім недовго.
Тож я ще не впевнена в своїх почуттях.
Але на початку ти був мені дуже цікавий.
Що тебе приваблює, коли йдеться про зовнішність?
Чесно, зовнішність для мене не така важлива.
Але все одно, людям потрібен час, щоб пізнати одне одного більш глибоко.
Це правда, ось чому мені…
потрібен час.
Скільки часу тобі треба?
Я не знаю.
Ти експресивна на побаченнях?
-Я? -Так.
Ти…
говориш про свою симпатію перша?
Частіше я така.
-Ти говориш? -Так.
Говориш перша.
-Так, гадаю, я така. -Зрозуміло.
Зараз я не можу сказати.
Може, варто більше намагатися.
Хочеш ще чимось зайнятися?
Зажди. Ти втомилася чи можеш зараз поплавати?
Можеш плавати, якщо хочеш.
Я трохи поплескаюся.
-Тоді давай не плавати. -Гаразд.
Вийдемо надвір подихати повітрям.
Так, після перевдягання.
-Перевдягнемося і зустрінемося тут. -Так.
-Надворі досить прохолодно. -Так.
Погода така гарна.
-Так, гарна. -Так прохолодно.
Як гадаєш, що станеться?
Нам не завжди вдаватиметься вирушати
-до Раю разом. -Може, й ні.
Думаєш, твої почуття зміняться?
Я не знаю.
Сьогодні…
Це таємниця. Я не можу тобі сказати.
Вибач, але ти наче на якомусь прослуховуванні.
Ти постійно говориш, що не знаєш.
Не знаю. Я просто не знаю.
Думаю, він буде розчарований, якщо вона повторюватиме це.
Вона здається трохи пасивною.
-Так. -Точно.
Адже раніше вона сказала,
що експресивна з тими, хто їй подобається.
-Проте вона постійно каже, що не знає. -Так.
Але ж раніше Силь Гі сказала,
що вона з тих людей, кому потрібен час.
Може, вона не поспішає, щоб пізнати його краще.
Я не знаю. Просто не знаю.
Ти зненацька така мила.
Твій рівень зворушливості був 50, але зараз він 100.
Правда? Я не те щоб мила.
-Але… -Так?
-Не знаю. Ти мені дійсно подобаєшся. -Розумію.
І я хочу добре до тебе ставитися.
Дякую.
Сподіваюся, що я знову прийду сюди з тобою.
І ти не скажеш: «Я не знаю», так?
Якого віку був найстарший із твоїх хлопців?
У мене були стосунки…
лише раз.
-Зрозуміло. -Так.
Тобі важко розкриватися людям?
Ні, я просто довго навчалася,
тож у мене не було багато можливостей бачитися з людьми.
Ти впевнена, що ти їх не відлякувала?
-Ні. -Кажуть,
квіти треба любити навіть у війну.
-Я розділяю кохання і роботу. -Розумію.
Кохання це кохання, а робота це робота.
-Так. -Вони для мене абсолютно окремі.
-Ага. -Неважливо, наскільки я зайнятий,
я ніколи не дозволяю роботі заважати побаченням.
-Цей вечір чудовий. -Так.
-Чесно кажучи, я не хочу повертатися. -І я. Можна, ми тут залишимося?
Чому ти не хочеш повертатися?
Тому що нас змушують щось робити?
Краще б ти не питав.
Гаразд, вибач.
-Це лише між мною і тобою. -Так.
Ні, але це трохи…
-Гаразд. -…занадто.
Гаразд.
Так.
Але це було жорстко.
«Краще б ти не питав».
Отже, Силь Гі — така людина, яка потребує часу.
Навіть якщо вона ним зацікавлена,
якщо Тон У і далі буде її розпитувати заради підтвердження
і буде емоційно виражатися,
гадаю, вона відчує, що на неї тиснуть.
Тож вона поступово його відштовхує.
Вони рухаються з різною швидкістю.
Так, саме так.
І вони не дуже добре підходять одне одному.
Коли він питає: «Хочеш випити?», вона каже: «Не можу».
«Поплаваймо?» — «Ні».
Порівняно з початком, атмосфера дещо…
-Інша. -Так.
Так. Їхні почуття одне до одного на початку були на рівні 50-50,
і, здається, Силь Гі зараз на тому ж рівні чи навіть нижче.
-Так. -Але Тон У зненацька пішов угору.
Набагато вище.
Тон У наче почувається напідпитку та стає більш завзятим.
Можливо.
-Так, можливо. -Точно.
Не думаю, що він зазвичай такий агресивний.
Так. Можливо, він поводиться так, тому що випив.
РАЙ СО ИН ТА ЙОН ЧЖЕ
-Мені спати тут? -Ні.
Я б почувався недобре.
Тут гарно.
Так гарно.
Чекай, ходи сюди на секунду.
Спробуй лягти тут. Спробуй.
Відчувається по-іншому.
Ходи спробуй.
Воно зроблене з іншого типу пір'я.
Дуже відрізняється.
-Хіба не класно? -Боже.
Це рай.
-На добраніч. -Ти спатимеш там?
Ні. Спи тут.
Це місце таке гарне.
Так.
Дякую, Со Ин.
-Я маю тобі дякувати. -Що?
-Я маю тобі дякувати. -Ні, я. Це все завдяки тобі.
Завдяки тобі.
Справді.
Ми ж зможемо повернутися, правда?
Сподіваюся.
Як тобі сьогодні?
-Сьогодні? -Так.
Я це ніколи не забуду.
Серйозно.
Гадаю, час був ідеальний для всього.
Саме так.
І саме це зробило цей день шикарним.
Мені дуже сподобалося з тобою сьогодні говорити.
-І мені. -Мені було так цікаво.
Це було наче: «Хто цей хлопець?»
«Що з ним відбувається? Чим він займається?»
Правда?
Усе було ідеальним.
Але я не думаю, що ми достатньо поїли.
Я не помітив до самого кінця, але був здивований, що це так.
-Ми ще можемо поснідати завтра. -Так.
Обереш, що замовимо.
Як гарно і зручно.
Ходімо спати.
Ти виглядаєш дійсно щасливою.
Мені це подобається.
Тут теж добре.
Тут так добре.
Це чудово.
Давай спати.
Серйозно, сьогодні було дуже добре.
Не просто тому, що ми тут.
Так?
Але також тому, що ми багато спілкувалися.
Це було чудово.
-Було весело, адже ми прийшли сюди разом. -Так.
Поспи.
На добраніч.
Кумедно, що ми говоримо одне з одним поруч.
Так?
Ми можемо ще трохи не спати?
-Що? -Можемо поговорити ще хвилин десять?
Так. Це чудово.
Ти не проти?
-Чекайте, що? -Що?
Він ще не хоче спати.
Він чесний.
Мені це нагадує, як парочки засинають
-разом, говорячи по телефону. -Так. Точно.
Він такий, бо дуже схвильований.
ПЕКЛО
То хтось…
якось…
змінив свою точку зору?
Щодо того, хто їм подобається.
Чесно кажучи,
я з самого початку говорю про одну і ту саму людину.
-Справді? -Так.
Зрозуміло.
Але…
Як це сказати?
Якщо мені хоча б трошки хтось подобається,
це одразу дуже видно.
Але пройшло лише пару днів.
-Тож я хвилююся, що він може… -Так.
…почуватися некомфортно
чи щось таке.
Але я цього не хотіла.
Так.
Але сьогодні,
гадаю, Со Ин…
Як мені це сказати? Со Ин пішла…
-Пішла з ним, так? -Так.
Я знала, що він її обере.
-Справді? -Так.
Так, тому що я бачила, як вони говорили всередині.
-Але коли в нас був сьогодні бранч… -Так?
-…ми багато говорили, тож… -Так.
…я подумала, може, він захоче
більше поговорити з іншими людьми.
Розумію.
Або, я подумала, може,
я його насправді не приваблювала.
Со І добре вміє помічати.
-Її очі були тільки на Йон Чже. -Саме так.
А ти, Надін?
Прямо зараз я…
на відмітці «нуль».
-Почуваюся, наче починаю спочатку. -Ясно.
Ви зрозуміли, про що я?
Я теж коротко з ним поговорила.
Це…
Зазвичай я не зближаюся так із хлопцями.
-Так. -Це було вперше, коли я це зробила.
-Поговорила з ним? -Наблизилась до когось, до кого є почуття…
-Справді? -…і поговорила з ним.
-Це божевілля. -Так і було.
Тож я дуже пишаюся собою зараз.
-Ти отримала новий досвід. -Так, це правда.
То щось змінилося?
Так, але зараз…
У мене не вийшло, тож сама думка про те, щоб повторити…
-Засмучує? -Так.
Але я не хочу, щоб ти думала,
що він так вирішив, бо не зацікавився тобою.
Думаю, він поговорив із тобою,
тому що був певною мірою зацікавлений у тобі.
ДЕНЬ 3
РАЙ СИЛЬ ГІ І ТОН У
-Силь Гі, ти добре виспалася? -Так?
Ти завжди
так розмовляєш?
-Як саме? -Типу…
-Хай там як, смачного. -І тобі.
Я часто готую рибу,
-і тут нам подали рибу на грилі. -Так.
Треба наїстися, перш ніж поїдемо.
Так.
-Скоро треба буде їхати. -Так.
То як тобі тут, у Раю?
Було дійсно добре, тому що…
Ми в геть іншому середовищі.
Це місце наче спортмайданчик.
Ось що я відчуваю.
-Я розумію. -Так?
Але я хотів дізнатися, як ти почуваєшся щодо інших речей також.
Розумію.
Але ми тут вперше,
і минуло лише два дні.
Тож коли ти ставиш мені такі запитання,
мені дещо
важко дати тобі відповідь.
Не можу на це дивитися.
-Це гірше, ніж сказати… -Так.
-«Мені не було весело». -Але, думаю, добре, що вона чесна.
Здається, Тон У ніколи нічого подібного не чув.
Точно.
Цікаво, що ми робитимемо сьогодні.
У мене є відчуття, що хлопці гратимуть в гру.
Якщо я виграю,
ти хочеш, щоб я знову обрав тебе?
Я просто хочу,
щоб ти обрав того, хто тобі подобається, виходячи з твоїх почуттів,
незалежно від того, як почуваюся я.
Я хочу в тебе дещо запитати.
Добре.
Тобі подобаються ті, кому більше подобаєшся ти,
чи навпаки?
Це точно має бути особа, яка мені подобається.
Навіть якщо вона так не почувається?
Так.
У мене так само.
Та, хто подобається мені.
Розумію.
Але, знаєш,
нічиє серце не купити за гроші.
-Це правда. -Так.
Тож навіть якщо я цій особі не подобаюсь,
думаю, я поважатиму це.
Я можу спробувати завоювати її серце, але не можу примусити полюбити мене.
Це дійсно трохи сумно.
Що?
Я хотів провести з тобою більше часу,
але це було надто коротко.
Коли ми повернемося,
невідомо, коли ми двоє
ще зможемо поспілкуватися.
І в мене є відчуття, що…
буде якась складність.
Сподіваюся, ми зможемо побачитися знову,
навіть якщо це станеться.
Думаю, Силь Гі не подобається те, що відбувається.
-Не відчуваю від неї нічого. -Там стіна.
-Погоджуюся. -Я це однозначно відчуваю.
Тобі б подобалося, якби тебе засипали питаннями?
Силь Гі говорила йому не раз.
Якби вона нічого не говорила і він продовжував,
тоді можна було б подумати, що він не знав.
Але вона вже сказала йому, що їй потрібен час.
Вона виразила, що відчуває, але Тон У продовжував тиснути на неї.
Я б відреагувала так само. Мені б це було неприємно.
Але, думаю, Силь Гі не була прямолінійна.
Гадаю, Тон У хотів почути однозначну відповідь.
Крім того, він лікар.
Коли маєш справу з пацієнтом, треба знати,
-як він себе почуває. -Так.
«Як ви почуваєтеся зараз після зняття швів?»
-«Набряк вже спав?» -Він мусить знати.
-Він мусить ставити запитання. -Так, може, це тому що він лікар.
-Так. -Усе пішло шкереберть.
-Він зіпсував їхню розмову. -Усе почалося, коли він запитав:
-«Ти добре спала, Силь Гі»? -Згоден.
-Там вона поставила стіну. -Так.
«Ти добре спала?» було банально.
-Так. -Точно.
Вона теж має висловлюватися.
-Так. -Їй не сподобалося, коли він це сказав.
-Їй було неприємно. -Могла не зважати, але їй було неприємно.
Тому вона і сказала: «Це занадто» і «Мені це не подобається».
-Я думаю, Тон У старається. -Так.
-Вони просто не підходять одне одному. -Вони різні.
-Так. Вони не підходять. -Це не його вина.
Просто Тон У подобається Силь Гі.
-Так. -Так.
ПЕКЛО 10:00
Цікаво, як розвинуться події.
Думав, я зможу передбачити, що станеться,
але я більше не впевнений.
Дівчата, яких ми обрали,
більше зацікавилися іншими хлопцями.
-У нас не було багато часу на розмови. -Це точно.
Думаю, очевидно, що дівчата
більше зацікавляться тими, з ким вони спілкувалися.
Це має сенс, вони зацікавляться тими, хто виражає свої почуття.
Не думаю, що тобі варто цим перейматися.
Я намагаюся не перейматися цим.
Якби я переймався кожною річчю,
думаю, почувався би таким малим, що не зміг би виражати себе.
-Це все погіршує. -Так.
Тож просто будь упевненим.
-Господи. -Боже.
Ця муха літає тут всюди.
Навіть ця муха тяжко працює, тож і нам треба.
Боже, я притягую мух.
Сьогодні просто…
Недобрий знак. Учора відірвався ґудзик від штанів.
Зараз приваблюю мух.
Не можу не придавати цьому значення
-відколи це сталося. -Мусі ми подобаємося.
-Може, ще комусь сподобаємося. -Погляньмо на це так.
Оскільки ми подобаємося мусі…
-Це дивно. -…може, й іншим людям сподобаємося.
Силь Гі, тобі було весело?
Так, це був новий досвід.
-Іди обережно. -Добре.
-У перший раз я йшла цією стежкою сама. -Точно.
Весело йти нею разом.
Ходімо знову наступного разу.
Прочитай це.
«Не створюй правила».
Усе гаразд? Не важко?
Усе гаразд.
Здається, вони повертаються.
Гадаю, вони тут.
-Агов! Коли ви прибули? -Ви повернулися!
-Привіт. -Ви так швидко повернулися.
І не кажи, так?
-Добрий ранок. -Добрий ранок.
Поглянь на них. Вони такі енергійні.
Я міг би побігти зараз.
Я надто сильно відреагував?
Хочеш піти першою, Силь Гі?
-Я віднесу це для тебе. -Мій багаж…
Вітаємо!
-Дівчата, вони повернулися. -Вам усім було весело?
Ми повернулися.
Так, було весело.
Ви їли купу смачної їжі?
Так.
-Привіт. -Привіт.
Вони тут?
-Вони повернулися? -Привіт.
Ви повернулися.
Привіт.
Її обличчя сяє.
-Ви виглядаєте по-іншому. -Як воно?
-Привіт. -Привіт.
-Ви такі гарні! -Боже.
Такі гарні.
-Со Ин. -Дякую.
-Я лишу тут ваш багаж. -Дякую, Йон Чже.
Побачимося пізніше.
-Побачимося пізніше. -Добре.
-Побачимося пізніше. -Дякую.
Ви тут.
-Як ти? -Я скучив за вами.
Ти зовсім не сумував.
Він зовсім не сумував за нами.
По-перше, хочу знати, що ви їли.
Спочатку, коли заходиш, можеш тільки охати разів 20.
Справді?
Не можеш нічого вдіяти, лише говориш
це кілька хвилин.
Ми раніше ніколи такого не бачили.
Дивно відкрити таке місце в Кореї.
Справді?
Там так чудово?
-Так. -Такі високі стелі.
Величезне.
Ви їли багато смачної їжі?
Що ви їли?
Стейк і…
Ми справді їли багато. Лосось на грилі…
-Звучить смачно. -Так і було.
Гадаю, не просто так це місце зветься Раєм.
-Так, то ти знаєш його професію та вік? -Так.
-Точно. -Мені так цікаво.
-Ти була здивована? -Як воно?
Це щось, на що ти очікувала?
Думаю, його робота йому підходить.
Я особисто так думаю.
Тож я сказала: «Ясно».
-Ось що я сказала. -Ти посміхаєшся.
-Це правда. -Ти говориш і постійно…
Так. Я думаю, мені дуже сподобалося з ним спілкуватися.
Ми багато спілкувалися.
Кілька годин?
-Скоріше шість годин. -Шість годин?
Шість годин?
-Правда? -Так.
Ви зійшлися?
Ну, було весело, так…
Тон У…
Чому в тебе такий стурбований вигляд?
-Що сталося? -Просто втомився.
-Ясно. -Ясно.
Я теж багато говорила з Тон У.
Але…
Оскільки я пізнала одну особу,
я хочу пізнати й інших людей.
-Ясно. -Ясно.
Я хочу пізнати інших людей.
-Точно. -Гаразд.
Здається, атмосфера сьогодні буде інша.
Я теж так думаю.
Більше того, щоб вирушити в Рай,
я хочу зосередитися на тому, до кого маю почуття,
щоб я потім не шкодувала про це.
Це був другий день…
Ні, третій день, так?
-Так, третій. -Але тоді
чому є відчуття, що минув місяць?
-Це тому що ти повернувся з Раю. -Дійсно таке відчуття. Багато сталося.
Це важко.
Важко?
У мене багато думок.
Ми стримуємо почуття,
тож важко відверто говорити про різні речі.
Тож я засмучуюся, і інша особа так само.
Я все ходжу навкруги, щоб уникнути головного.
Ходиш навкруги?
-Так це відчувається. -Кумедно.
Вам сподобалося ваше побачення в Раю?
Сьогодні ми знову сформуємо пари.
-Що? Знову? -Ми знову не підемо, так?
Але пари,
які були в Раю, не можуть сьогодні обрати одне одного.
УЧОРАШНІ ПАРИ НЕ МОЖУТЬ ОБРАТИ ОДНЕ ОДНОГО
Справді?
Тож ми можемо обрати.
Я чекаю на нові пари до Раю.
Але спершу ви маєте зіграти в гру, щоб піти на побачення з особливою трапезою.
Учасники, вийдіть на пляж.
Особлива трапеза.
Так, чоловіки мають зіграти в гру.
Зараз наша черга.
Коробка?
Цікаво, що всередині?
Там коробка. Для чого вона?
-Що там робить коробка? -Коробка?
Мабуть, вони будуть робити щось активне.
-Так. -Може, підуть у воду…
Боже.
-Зробімо це. -У вас вийде.
Сьогодні в гру зіграють чоловіки.
Переможець отримає шанс
обрати двох жінок,
з якими він матиме особливу трапезу.
Сьогоднішня особлива трапеза — це свиняча котлета і холодна гречана локшина.
-Боже! -Холодна гречана локшина.
Моя улюблена страва.
-Божевілля. Вона мені потрібна. -Обожнюю цю локшину.
Це буде так смачно.
Свиняча котлета.
Холодна гречана локшина зараз була б так доречна.
Це було б так освіжаюче.
Холодна гречана локшина.
Я розповім про сьогоднішню гру.
Відкрийте чорну коробку, що перед вами.
-Я її відкрию. -Стривай.
-Давай разом. -Разом?
Будь ласка.
-Три, два, один. -Три, два, один.
-Що це? -Що це?
Це для скелелазіння?
-Ясно. -Це для перетягування канату.
-Перетягування канату. -Канату?
Сьогоднішня гра — перетягування канату.
Це…
Це божевілля.
Це один проти одного.
Одягніть обличчям до себе з'єднані лямки.
Коли почуєте свисток, біжіть якнайшвидше до своїх прапорців.
Хто першим витягне свій прапорець, переможе.
Це турнір.
Це…
Це так жорстоко.
-Так жорстоко. -Справа в силі.
Уся справа в силі.
Це бій гордості.
Але якщо хтось програє,
-його протягне переможець? -Так.
О Боже.
-Це удар по їхній гордості. -Сумно.
Боже.
Зараз почнеться перший матч.
Тон У і Йон Чже, одягніть лямки.
Це матч між м'язистими.
Цікаво, хто виграє.
Така напруга.
Боже, погляньте.
Погляньте на його обличчя. Він наче інша людина.
-У Йон Чже такі підкачані ноги. -Так.
Вони обидва дуже м'язисті.
Я не впевнений, хто переможе.
Це матч між біржовим брокером і лікарем.
Я ще не бачив таких м'язистих брокерів чи лікарів.
-І я. -Вони виглядають нереальними.
Матч зараз почнеться.
Цікаво, хто виграє.
Будьте обережні.
Приготуватися.
-О Боже! -Чекайте.
Чекайте. Зачекайте хвилину.
-Вони на однаковій відстані. -Це так.
Заждіть хвилину. Тримайтеся.
Тримайтеся. Заждіть.
Це божевілля.
Тримайтеся.
Вони не просуваються.
-Що відбувається? -Це божевілля.
Це дивовижно.
Стривайте, тримайтеся.
Вони обидва такі сильні.
-Яка напруга. -У них червоні обличчя.
Це сила проти сили.
-З ними все гаразд? -У них червоні обличчя.
Ніздря в ніздрю.
Чекайте.
Вони не рухаються.
Вони не просунулися від центру.
Вони взагалі не просунулися.
Чекайте, це просто…
-У них налиті кров'ю очі. -Боже.
Я ще не бачив Йон Чже таким лютим.
Він підвівся.
-Він підвівся. Він має так лишатися. -Я знаю, гаразд?
Боже.
Лише момент — і хтось програє.
Так.
-Це божевілля. -Погляньте на них.
Він підводиться.
Боже, тримайтеся.
Вони підводяться.
Вам вдасться.
Лише один крок.
О Боже.
Він зробить крок?
Він просувається.
О Боже.
-Він впав. -Боже.
Молодець.
-Усе гаразд? -Ти просто неймовірний.
Ти був неймовірним.
Переможець цього матчу — Тон У.
Тон У.
Вони знову це робитимуть?
Це удар по гордості — зазнати поразки перед тією,
хто тебе цікавить?
Так. Це пригнічує.
-Справді? -Так.
Було важко дихати, коли дивишся це.
-Точно. -Я відчувала велику напругу.
Зараз почнеться наступний матч.
Чон У і Хан Бін, вийдіть уперед.
-Допоможемо одне одному? -Так.
-Ви впораєтеся. -Ви впораєтеся.
Я нервуюся від цього.
У вас вийде.
Ви зможете!
Два чоловіки, які пасуть задніх у Пеклі, мають виграти.
Точно.
Приготуватися.
Хан Бін…
-Підводься. -У вас вийде.
-У вас вийде! -У вас вийде!
-Він змінить хід гри? -Погляньте на його ноги.
У вас вийде!
Нубо!
Чон У зціпив щелепи.
Агов, постривайте хвилину!
-Боже. -Ви зможете.
Боже.
Ви зможете.
-Підводьтеся. -Давайте!
Давайте.
Ви зможете!
Боже. Він не рухається.
Добре. Ви зможете.
Не згинайте коліна.
-Це неймовірно! -Ще б пак!
-Ти майже там, Чон У. -Використай ліву ногу.
-Ліву ногу! -Ти зможеш. Тримайся.
Обидва були такі чудові.
Обидва молодці.
-Ви обидва такі молодці. -Це було надзвичайно.
Чи буде сьогодні Надін?
-Гарна гра. -Гарна гра.
Переможець цього матчу — Чон У.
Усе гаразд?
-Молодець. -Ви, мабуть, виснажені.
Ви дійсно молодці.
Вони були такі класні.
Це точно.
Хан Бін молодець. У них різні фізичні дані.
Так, Чон У ще й вищий.
Вони постаралися.
Двоє переможців, Чон У і Тон У,
змагатимуться у фінальному матчі.
Фінальний матч…
це тристоронній матч.
Тристоронній матч.
-Заждіть, що? -Що?
-Що це було?
-Що? -Що?
Що відбувається?
Тристоронній матч?
Що це таке?
Є якась різниця?
-Чекайте. -Що?
Це хтось новий?
-Що? -Хтось іде?
Чекайте.
-О Боже. -Що?
-Хтось іде? -Це ще один учасник?
Ще одна особа?
-Серйозно? -Не може бути.
-Чекайте. -Що?
-Він тут. -Він тут.
-Це божевілля. -Я мала рацію.
-У мене мурашки. -І в мене.
У нього довге волосся.
Це неймовірно.
-Він гарно виглядає. -Так.
Серйозно?
-Це не пересічний хлопець. -О ні.
-Він упевнений. -Так.
-Гадаю, він високий. -Виглядає доволі високим.
-Він високий. -Так.
-Здається досить впевненим. -Так.
Згодна.
Він сміливо з'являється.
-Прямо як зірка. -Точно.
-Гарно виглядає. -Так.
Привіт.
Він такий крутий.
-Привіт. -Привіт.
-Раді зустрічі.
Привіт.
-Привіт. -Раді зустрічі.
Привіт, мене звати Кім Чин Йон.
КІМ ЧИН ЙОН
Спочатку я дуже сором'язливий, але коли відкриваюся,
гадаю, зі мною весело.
У мене небагато хобі.
Але я люблю мотоцикли, тож полюбляю кататися на них.
Коли у мене стрес, я катаюся на мотоциклі.
Добре відчувати вітер у своєму маленькому світі.
Це також знімає стрес.
Я тренуюся п'ять разів на тиждень.
Також я бігаю.
Я регулярно інтенсивно тренуюся,
тож я впевнений, що буду не гірший за інших,
коли доведеться показувати міць.
Коли я бачу жінку, досить трьох секунд, щоб відчути іскру.
Тож я сподіваюся відчути цю іскру з кимось особливим
у «Пеклі для самотніх».
Три секунди? Цікаво.
Він дуже чарівний.
-Здається харизматичним. -Так.
Побачимо, чи змінить він хід гри.
Зараз почнеться фінальний матч.
Фінальний матч — тристоронній.
Отже, троє будуть…
Чоловіки…
-Чоловіки виявляють жагу до змагань. -Це змагання.
Я нервуюся.
-Я вже нервуюся. -Надягнемо одне на одного?
Я дійсно знов у Пеклі.
Це мене щойно вразило.
У нього…
-дика енергетика. -Так.
У нього м'язиста спина.
-Він знову виходить? -Боже. Він у такій формі.
У нього м'язи.
-Гадаю, він нас здивує. -Щось каже мені, що він виграє.
Справді?
Таке відчуття. Думаю, новенький виграє.
-Він дуже харизматичний. -Так.
Він виглядає харизматичним, та якщо програє…
Знаю. Я цього і боюся.
Зараз почнеться матч.
Чхве Чон У,
Сін Тон У
і Кім Чин Йон — це ваш фінальний матч.
Підготуватися.
У мене мурашки.
Його обличчя, коли він кинув прапорець!
Воно змінилося з такого на отаке.
Це був чудовий виступ.
Що щойно сталося?
Він дійсно сильний.
У мене просто мурашки.
Бачите, я казала, що в мене відчуття, що він виграє.
П'ять секунд. Не більше.
Я казала, що він виграє.
Він був дивовижний.
Усі чоловіки справді розгублені.
Це надзвичайна ситуація.
Що це було?
Ось так просто?
-Що сталося? -Він дуже сильний.
Він мене дуже цікавить.
-Загадковий хлопець, що з'явився нізвідки. -Так.
Так, мені цікаво.
Остаточний переможець матчу з перетягування канату —
Чин Йон. Вітання.
-Вітання. -Він, мабуть, не знає, хто ми.
Чин Йоне, ти остаточний переможець.
Обери двох жінок, з якими ти б хотів розділити особливу трапезу.
Ти можеш піти й обрати.
Він щойно прибув і вже матиме побачення з двома жінками.
Що відбувається?
Цікаво, кого він обере.
Він сказав, достатньо трьох секунд, щоб відчути іскру.
Я б хотів мати трапезу з другою жінкою
і четвертою.
Переклад субтитрів: Ганна Волошина