SHIN SEUL-KI
PARK SE-JEONG
CHOI JONG-WOO
LEE SO-E
JO YOONG-JAE
LEE NADINE
KIM HAN-BIN
SHIN DONG-WOO
CHOI SEO-EUN
KIM JIN-YOUNG
KIM SE-JUN
LIM MIN-SU
PAKAO ZA SAMCE, RAJ ZA PAROVE
Ovo je konačan rezultat.
Konačan poredak muškaraca koji odlaze u Raj.
Na prvom je mjestu Yoong-jae.
Hvala.
Drugo mjesto.
Jong-woo.
-Bravo. -Ajme.
Na trećem je mjestu Jin-young.
Čestitamo svima.
Ajme.
Moj Bože.
-Zaplakat ću. -I ja.
Rekao je da će dati sve od sebe. I jest.
Da.
Ajme.
Što nam je?
-Stvarno, što je ovo? -Ova je emisija prečudna.
-Plačem zbog Jong-wooa. -Zašto svi plaču?
-Što se događa? -Zašto Kyuhyun plače?
Zašto plače?
-Što je ovo? -I zašto je glazba tako…
-Osjećam se… -Mislim…
Osjećam se čudno.
Jong-woo je zvijezda ove sezone.
Ajme meni.
Jako je tužno.
Trijumfirao je.
Uspio je zahvaljujući trudu i zalaganju.
Zato što smo znali
kako razmišlja i što osjeća dok se natjecao protiv ostalih.
-Da. -Hoću reći…
Čak i kad su ga ona dvojica vukla van,
govorio si je: „Ne smijem dopustiti to.”
Umalo da ga nisu izvukli.
-Da. -Ali u toj situaciji…
Govorio si je: „Moram pobijediti pod svaku cijenu.”
-I vraćao se unutra. -Da.
Kad ga gledaš kako sve to radi…
-Svaka čast. -Svaka čast.
-Čestitam. Zaslužio si.
-Bravo. -Jong-woo…
Ne zaboravite ponijeti obuću.
-Jong-woo je bio sjajan. -Zbilja jest.
-Bio je jako odlučan. -Jong-woo…
-Ne mogu vjerovati da je drugi. -Nevjerojatno.
Dao je sve od sebe posljednji put.
-Da. -Uspio je.
-Iscrpljena sam. -Idi čestitati Jong-woou.
-Da. -Reci mu nešto.
-Sada? -Da!
Ne, ne želim.
-Zašto ne? -Zašto?
Zašto ne? Ovo je posljednja igra.
-Zašto? -Ne, samo…
Moram smisliti što ću reći.
Naporno je.
-Ali je zabavno. -Da.
-Meni nije bilo. -Umoran sam.
Ne bih mogao to ponoviti.
-Svi se osmjehuju. -Sretni su.
A maloprije su im lica bila…
-Da. Sad djeluju veselo. -Točno.
-Svaka čast! -Svi ste bili super!
Hvala.
-Zabavno je. -Jong-woo napokon ide u Raj.
-Ide! -Jong-woo ide u Raj!
-Jong-woo napokon ide! -Jong-woo.
Jong-woo.
-Dobra borba. -Imam osjećaj da sam ja sudjelovala.
-Sudjelovala sam srcem. -Bilo je napeto.
Ali bili su kul.
-Jako kul. -Totalno.
-Borili su se do samoga kraja. -Da.
Najzabavnije je bilo gledati Jong-wooa, Han-bina i Jin-younga.
Da.
Bilo je zabavno.
-Ali Seul-ki muči mnogo toga. -Mnogo.
Nije istina.
Kako to misliš?
-Priznaj. -Uživaj.
Duhovita si.
Uživaj u tome.
Jong-woo je sigurno uzbuđen.
-Ponosan je. -Sâm je uspio.
Zbilja je želio nešto postići sâm.
Jin-young je taktizirao.
-Da. -Rabio je tehnike.
Da. Rabio je tehnike.
-Zna poteze. -Poput profesionalnog sportaša.
-Slažem se. -Kao džiju-džicu.
-Zar ne? -Da.
-Ne znam koga će Jin-young odabrati. -Jin-young?
Zabavno je.
-Na kraju su se svi tresli. -Da, jesu.
To se može složiti bez gledanja?
HANHAE, HONG JIN-KYUNG, LEE DA-HEE, KYUHYUN
Način na koji Nadine vrti kocku u rukama odaje njezinu nervozu.
Ne trebaš li je gledati?
-Nervozna je. -Da.
Pitam se koga će Jin-young odabrati.
-Ako netko odabere Seul-ki, zar ne? -Da.
-Znatiželjna sam. -I ja.
Mislim da će Se-jeong ići.
-Se-jeong? Nadam se. -I ja.
-Već znamo… -Da?
Znamo koga će Yoong-jae i Jong-woo odabrati.
Da, očito je.
Ali Jin-young nam je nepoznanica.
Da. Koga će on odabrati?
Mislim da sam izgorjela.
I ja.
Mislim da Jin-young sluša svoje srce.
LEE NADINE
Mislim da će poslušati što god mu srce kaže.
Nisam uspjela pokazati Jin-youngu što osjećam,
pa sumnjam da će me odabrati.
Nema veze.
Nije li to moja spavaonica?
-Jest. -Što radiš ovdje?
-Ne smijem sjediti ovdje? -Naravno da smiješ.
Hladna si prema meni otkako si se vratila iz Raja.
Što?
Hladna si prema meni otkako si se vratila.
Nisam.
-Šalim se. -Nisam.
Sladoled je bio super.
-Jela si sladoled? -Sladolet i sorbet.
-Ma daj. -Jesi li ljubomoran?
Jela si ukusnu hranu ondje.
Ali nadam se da danas nećeš ići.
-Danas? -Da.
Bit će zabavnije ako ne odeš.
Znam. Naravno, dobro sam raspoložena jer sam jučer bila u Raju.
Ali svi su se ovdje sjajno zabavili, tako da…
Doista smo se zabavili jučer.
-Stvarno? -Da.
Seo-eun, Se-jeong, Seul-ki i svi ostali rekli su
da je bilo zabavno.
Stalno su se smijali.
-Da? -Toliko da ih je boljelo grlo.
Ali ti nisi bila ondje, tako da…
Propustila si zabavu.
Znam.
Zapravo, ja sam glavni zabavljač.
Dobro.
Kažem ti. Glavni sam zabavljač.
-Ostanimo ovdje i zabavimo se. -U redu.
Trebamo razmisliti što ćemo danas.
-Razmisliti? -Da.
Uđi. Izgorjet ćeš na suncu.
Ne izgorim lako.
Ajme.
Moraš biti zdrava.
I paziti na sebe.
-Uđi. -U redu.
-Vidimo se. -Uživajte u razgovoru.
Ne.
Srušit će se od vrućine.
Vidimo se.
Bok, Seul-ki.
Možemo li razgovarati?
-Imaš vremena? -Ne. Idem unutra.
-Što? -Nemam. Idem unutra.
Rekoh, možda si zauzeta.
-Želiš da odemo onamo razgovarati? -Može.
U redu.
Skockao si se za Raj.
Ti si se skockala još više. Nikad te nisam vidio takvu.
-Baš je sad morao… -Baš se sad morao naći tamo.
-Zaboga. -Zašto ih promatra s leđa?
Zašto se našao ondje?
-Jesi li se ozlijedio? -Što?
-Jesi li se ozlijedio? -Ne, dobro sam.
Ajme.
Užas.
Htio sam biti drugi.
Nisam ciljao na prvo mjesto.
Ali trebao sam biti barem drugi.
Užas.
Svejedno mislim da si bio super.
Dao sam sve od sebe. Moram se pomiriti s ishodom.
Kužim.
Jong-woo.
Jong-woo je bio snažan.
I očajnički je želio pobijediti.
Izgubio sam. Očito,
on će te odvesti u Raj i ja tu ne mogu ništa.
Kad si bila u Raju sa mnom,
dojam koji smo ostavili…
Zbilja voliš riječ „dojam”.
-Čula sam sve o „dojmu”. -Korisna riječ.
Što? Što si čula?
Sve.
Da je tvoj boravak u Raju s jednom osobom ostavio poseban dojam na tebe.
Poseban dojam…
Istina.
Tomu Raj i služi.
Jesi li odlučio s kim ćeš ići?
S kim ću ići?
-Da, odlučio sam. -Kužim.
Smijem li te nešto pitati?
-Što? -Na čemu si temeljio izbor?
-Na čemu sam ga temeljio? -Otići ću spokojna budem li znala.
Kužim.
Pa…
Riječ je o osobi koja me zanima.
Na tome sam temeljio izbor.
Uglavnom…
Shvaćam. Idemo.
U redu.
-Uzrujana je. -Da.
-Željela je da je ohrabri.
Mislim da je očekivala čuti nešto poput:
„Riječ je o osobi do koje mi nije stalo.”
Mogao je reći: „Stalo mi je samo do tebe.”
Zašto je rekao ono?
-Jer je iskren. -Iskren je.
Mislim da je to dio Jin-youngova šarma.
-Da. -Tako je.
Među nama je zmija.
Ne mogu ga prokužiti.
-Tko? -Zašto gledaš mene?
Idemo redom. Koliko te osoba zanima?
-Dvije. -Zanimaju te?
-Kužim. -Nisam znao.
-Što? -Dvije osobe?
Ideš s drugom osobom?
-S drugom? -Da.
Zato što mislim da će prva osoba koja mi se sviđa
otići u Raj s osvajačem drugog mjesta.
-Danas ćemo sve saznati, zar ne? -Da.
-Sve ćemo saznati. -Bit će zanimljivo.
Znat ćemo na čemu smo.
Spojit ćemo parove koji idu na spoj u Raj.
ZAPOČINJE SPAJANJE PAROVA ZA RAJ
Zabavite se.
Natjecatelji koji su osvojili put u Raj su
Jo Yoong-jae, Choi Jong-woo i Kim Jin-young.
Dođite do logorske vatre.
-Idemo. -Vidimo se.
-Zabavite se! -Vidimo se sutra.
-Iskrene čestitke. -Zabavite se.
-Doista. -Zabavite se.
Radujem se zbog vas. Zbilja.
Jo Yoong-jae, osvojio si prvo mjesto.
Izaberi osobu s kojom bi želio otići na spoj u Raj.
Ispalit će bez razmišljanja.
Osoba s kojom bih želio ići u Raj je Seo-eun.
Yoong-jae je izabrao Seo-eun.
-Molim? -Seo-eun, molim te, izađi.
-Yoong-jae čeka. -Uživaj.
-Krenite u Raj. -Pa-pa.
Zabavi se.
-Vidimo se sutra. -Dobro se provedi.
Yoong-jae mora me častiti kad ovo završi.
-Ozbiljno. -Da, mora.
-Pomogla sam mu pobijediti. -Jesi.
-Pobijedio je. -Vidimo se sutra, cure.
-Vidimo se. -Nedostajat ćeš nam.
Znači, takav je osjećaj gledati ovo.
-Bude ti toplo oko srca. -Da.
Izgledaju super zajedno.
Pogledaj kako joj je pritrčao.
-Vrlo obzirno. -Idemo onuda?
Da.
Rekao sam ti da ćemo ići opet.
-Da. -Danas je taj dan.
Rekla sam ti da bih to željela.
Da.
-Ići s tobom. -Bilo mi je drago čuti to.
Ovo je super.
Izgledaju kao upravo vjenčani par.
Od početka se ponašaju kao par.
-Izgledaju dobro skupa. -Prvi i posljednji put u Raj…
-Od početka do kraja su skupa. -Idu zajedno.
Choi Jong-woo osvojio je drugo mjesto.
Jong-woo, odaberi osobu s kojom želiš ići na spoj u Raj.
Nećemo znati dok ne kaže.
Kako to misliš?
Znamo zašto je želio pobijediti.
Da.
Osoba s kojom želim ići u Raj je
Seul-ki.
-Jong-woo je odabrao… -Odmah je ispalio.
…Seul-ki.
-Seul-ki, izađi. -Vidimo se.
-I kreni u Raj s Jong-woom. -Uživaj u hrani.
Uživaj u hrani.
Jong-woo napokon ide.
-Ide. -Jong-woo.
Napokon idemo.
Ponijet ću ti to.
-Hvala. -I ovu?
Idemo.
Pazi na vatru.
Lijepo si se dotjerao.
-Kako mi stoji traper? Dobro? -Da, lijepo ti stoji.
Dobro ti stoji ta boja jagode.
Ajme, jako se radujem ovome.
Radi što god želiš, Jong-woo.
Ne, dogovorit ćemo se što ćemo zajedno raditi.
Iskoristimo put što više možemo.
Prvi se put uspinjem uz ove stube.
-Napokon koračaš njima. -Da.
Sa mnom.
Sve mi je ovo novo.
Ajme, koliko je dugo čekao ovo?
Baš ovaj trenutak.
Pobijedio je.
Svaka čast, Jong-woo.
Treće je mjesto osvojio Jin-young.
Odaberi osobu s kojom želiš ići u Raj.
Ovo je važno.
-Događaj dana. -Odaberi osobu s kojom…
-Pokušaj pogoditi. -…želiš ići u Raj.
-Se-jeong ili Min-su. -A ne Nadine?
-To ne možemo znati. -Zbilja ne znam.
Znam tko mu je prvi izbor, ali nije dao ni naslutiti drugi.
Ne znam tko mu je drugi izbor.
Ne znam. Možda Nadine? Ona bi mogla ići.
-Ne. -Ne mogu prokužiti Jin-younga.
Mislim da će Nadine ići.
Mislim da neću.
-Zašto? -Nismo razgovarali.
Ne znam kako Jin-young razmišlja.
-Zbilja ne znam. -Totalno.
Prestala sam predviđati njegove postupke.
Pitam se koga će odabrati.
Odabrat će Nadine.
-Ali Se-jeong bi trebala otići bar jednom. -Da.
Se-jeong ili Nadine, nadam se.
Osoba s kojom želim ići u Raj je…
Jako sam znatiželjna.
Mislim da će ovo potrajati.
-Razmislit će. -Dobro će razmisliti.
Jin-young odabrao je…
Osoba s kojom želim ići u Raj je Nadine.
…Nadine.
Nadine, izađi i kreni u Raj s Jin-youngom.
Nadine.
-Nadine. -Ajme.
Nadine.
Zbilja? Nisam to očekivao.
Što da radim?
Idi i pokaži svoju lijepu odjeću.
Ali ne mogu…
Jesi li se spakirala?
-Ne. -Nisi?
Mislim, jesam, ali…
-Mislila si da nećeš ići? -Da.
-Nema veze, zabavi se. -Zabavi se.
Vidimo se sutra.
Vidimo se.
Volim vas, cure.
-I mi tebe. -Volimo te.
Volimo te.
-Bok. -Bok.
-Iznenađenje. -Iznenađenje?
-Idemo. -Trebaš pomoć?
Ne, u redu je. Mogu sama.
-Jesi li očekivala ovo? -Ne.
Zbilja nisam.
-Uopće? -Ne.
Zabavimo se danas.
-Može. -Može? Šampanjac?
-Šampanjac? -U redu.
-Zabavit ćemo se. -Može.
-Štošta ćemo raditi. -Zanima me tvoj posao.
-I tvoja dob. -I mene zanimaju te stvari.
-Kužimo se. -Da.
-Znatiželjna sam. -Jako me zanimaš.
Da.
Znala si da će je odabrati?
-Rekla sam to, sjećaš se? -Da, tako je.
Ogorčena je.
Jako je razočarana.
Kad sam maloprije gledala Se-jeong,
učinilo mi se da se nadala kako će je odabrati.
Tako bih se ja osjećala.
Ali kad je odabrao Nadine, sigurno joj je puno toga proletjelo glavom.
Jedino ona nije bila u Raju.
Tako je.
Se-jeong je jako šarmantna.
-Jest. -Nije li?
Jin-young i Nadine počeli su se zanimati jedno za drugo
dok su međusobno razgovarali.
A i Jin-youngu je Nadine bila u mislima, odmah nakon Seul-ki.
Nadine gaji snažne osjećaje prema Jin-youngu trenutačno.
-Mislim da će ovaj put u Raj… -Da?
Mislim da će biti jako važan.
-Jin-youngu, to jest. -Da.
RAJ
-Nismo stigli? -Još jedna vrata.
-Dvoja vrata? -Da.
Šokantno.
Što je ovo? Pozlaćeni ukrasi.
Sve je u mramoru i zlatu.
Što je ovo?
Ovo…
-Ovo je apartman za dvoje? -Da.
Ovo je bazen.
-Želiš se okupati? -Idemo.
Lijepo je.
Gdje smo to?
Što je ovo?
-Ovo je poput labirinta. -Zar ne?
-Čak i spavaća. -Jedanput sam se izgubila.
Hoćemo li se igrati skrivača?
-Možemo bez problema. -Bilo bi zabavno.
Postat ću bogat i kupit ću si ovakav stan.
Najprije naručimo poslugu u sobu.
U redu. Reci mi što da radim.
Može.
Presretna sam.
-Piše na različitim jezicima. -Da.
Po jedno jelo iz svake zemlje?
-Kušat ću sve. -Radit ćemo sve što poželiš.
-Imaju pljeskavice. -Želiš li je?
-Da. Voliš pljeskavice? -Da.
Super, imaju i korejska jela.
-Želiš korejsko jelo? -Može.
-Imaju ramstek i… -Janjeće kotlete.
-To ćemo.
U redu.
-Daj da pokušam. -U redu.
Što da pritisnem?
-Moram podići ovo, zar ne? -Da.
Evo.
-Pljeskavicu, ramstek i… -Janjeće kotlete.
Janjeće kotlete.
-Jesmo li naručili previše? -Ne.
-Naruči još. -Još?
Naruči sve što želiš.
Da, to je sve zasad.
Ajme, jesmo li naručili previše?
-Koga briga? -U redu je.
Moraš uživati u ovome, Jong-woo.
-Želim ti pomoći u tome. -Očekujem da se najedeš.
Raspakirajmo se, spremimo se i organizirajmo se.
Ovo je suludo.
Na sedmom je nebu.
Razmišlja o današnjem danu.
I o napornoj igri.
Ne samo o današnjem danu.
-O proteklih osam dana. -Zbilja mu je bilo teško.
RAJ YOONG-JAE I SEO-EUN
Ovo je…
-Ovo je vrlo posebno mjesto. -Posebno mjesto.
Ovdje smo ostavili stvari.
Ovo je lijepo.
Kad smo prvi put bili…
-Kad smo prvi put bili… -Isti apartman.
Naš prvi i posljednji put u Raj.
Sviđa mi se.
S istom osobom.
Da.
Jesmo li zaokružili priču?
Hoćemo li sad iskusiti nešto drukčije?
Da.
U istom su apartmanu.
Kao da slave godišnjicu braka.
Lijepo je.
-Vratili smo se. -Da.
Da.
-Ali ovaj je put bolje. -Da.
Bazen je bio lijep i prvi put.
-Da. -Da.
-Isto je, ali u isto vrijeme i drukčije. -Da.
Možda zato što smo se mi promijenili…
u odnosu na prvi put.
Nisam sigurna. Ne znam.
-Zalazak je predivan. -Jest.
Ajme, vrijeme zbilja leti.
Da.
O čemu razmišljaš?
Pa…
-Drago mi je što smo tu. -Što?
-Dobro je što smo tu. -Da?
Mnogo je razloga.
-Dobro je što smo tu. -Kužim.
Što smo došli.
-Zahvaljujući tebi. -Slažem se.
Ali kad se osvrnem…
mislim da sam ispravno odlučio
baš svaki put.
To je moje mišljenje.
Mislim da sam dobro postupio.
I sad tako mislim.
Da.
I ja sam razmišljala.
Imali smo trenutke kada nam je tajming bio sjajan.
I mislim da smo sada ovdje…
zahvaljujući tim trenucima.
Znaš,
na početku…
-Kad smo razgovarali onaj dan… -Da.
Da nisam skužila što osjećaš
ili da tada uopće nismo razgovarali…
-Sve je moglo biti drukčije. -Da.
Slažem se.
U životu se štošta može dogoditi, ali na kraju…
-Sâm biraš svoj put. -Sâm biraš put.
-Mi smo ga izabrali. -Da.
Da nam se nije dogodio taj slučajan susret,
puno bi nam duže trebalo…
-Da dođemo do ovoga. -Moglo je tako biti.
Ali nije, i zato sam uistinu…
zahvalna na tim malenim slučajnostima.
Ne znam. Mislim…
Kažu mi da izgledam sretno kad sam s tobom, Yoong-jae.
Zašto?
Cure kažu da im je toplo oko srca kad nas vide kako razgovaramo.
Istina, rekle su to.
-Iako ne znam zašto. -Ne znam.
Nešto sam im rekla.
Pitale su me u kakvoj vezi želim biti.
I što želim od sudjelovanja u emisiji.
Pa sam im rekla:
„Želim biti s nekim zbog koga sam sretna samo kad ga pogledam.”
Shvaćam.
To sam rekla.
Je li ti se želja ostvarila?
Zašto misliš da sam to spomenula?
Nisam siguran…
Mnogo je razloga zbog kojih sam
jako sretna što sam ovdje s osobom koja je osvojila prvo mjesto.
PAKAO
Idemo večerati.
-Mislim da imamo piletinu. -Ajme.
-Pikantna pirjana piletina? -Može.
Jako si vješt.
I mi bismo trebali jesti ukusno. Kao oni u Raju.
Tako je.
Jedete li pileći vrat?
-Da. -Da.
-Jedeš vrat? -Da, sažvačem ga.
-Sigurno ti je slatka. -Što?
-Sigurno ti je slatka. -Da.
-Dodaj krumpire ako želiš. -Koliko krumpira?
-Stavimo pet. -Pet?
Previše je…
Pileći file.
Oprezno.
Pileći file.
Oprezno.
Pogrešno sam narezala.
U redu je. Dobro je.
Naučio sam promatrajući.
-Što da radim? -Ja ću. Opasno je.
Ovako ili na tri dijela?
-Pogrešno je. -Dva.
U redu je.
-Dva? -Da.
-Jedan? -U sredini. Da.
Tako.
-Hvala. -Bez brige.
-Počistit ću. -Ja ću samo uprljati.
-Dobro si narezala. -U redu.
Nećemo kukuruzni škrob?
-Kemija između Se-juna i So-e je… -Da.
Poput priljepka je. Neprestano titra oko nje.
-Jedimo. -Dobar tek.
-Dobar tek.
Sjajno miriše.
-Što želiš? -Krumpir.
Predivno izgleda.
-Nije li sjajno? -Super je.
Zašto si mi toliko stavio?
Ajme, ovo je preukusno.
-Temeljac je prefin. -Da.
-Jest. -Dodaj mi rižu.
-Da. -Pomiješaj ga s rižom.
-Jako je ukusno. -Pomiješala sam.
Pogled je lijep.
Ocean je smaragdnozelen.
-Kao naslikan. -Da.
-Opuštena sam. -I ja.
Gdje bismo još mogli ovo?
-Jesti i spavati kraj oceana. -Da.
Poput slike je.
-Ljepše je od slike. -Da.
RAJ JIN-YOUNG I NADINE
Ovo je posve nova razina.
-Očekivano. -Što je ovo?
Ajme meni.
Predivno je.
-Zapanjena si? -Jesam. Zbilja je zapanjujuće.
-Gladan sam, Nadine. -I ja. Navalimo.
-Dobar tek. -Dobar tek.
Sigurno umireš od gladi.
Da, danas sam potrošio puno energije.
Da. Usput, bio si zakon.
-Zbilja? -Da.
-Tko je bio najbolji? -Ti.
-Zbilja? -Da.
-Iako sam izgubio? -Da.
Kužim.
-Navijala sam za tebe. -Zbilja?
Da.
-Nisam to očekivao. -Što?
Nisam to očekivao.
-Otvorena je. -Nadine…
Zato što su nasamo.
-Da. -Zašto imam poriv navijati za njih?
Da, slatki su.
-I ja navijam za njih. -Zar ne?
-Hoćemo li otkriti svoju dob? -Otkriti svoju dob?
Da.
Dobro.
Koliko imaš godina?
-Korejskih godina? -Da.
-Dvadeset tri. -Dvadeset tri?
-Dvadeset osam. -Da?
Da. Znala sam da imaš 28.
-Zbilja? -Da.
Ili možda 27.
Znači, imaš 23 godine.
Odjedanput si mi slatka.
Odjedanput se doimaš…
Ne volim biti slatka.
Kužim.
-Ne, mislim da si slatka. -Nisam. Ne ponašam se tako.
Ne moraš se ponašati tako.
Pet si godina stariji od mene.
To je mnogo.
Što?
Godine mi nisu…
-Nisu ti važne… -Godine mi nisu važne.
-Važna je osoba. -Shvaćam.
Zanima me tvoj posao.
Čime se baviš?
Ne, nemoj mi reći.
-Nemoj mi reći. -Zašto?
Pokušat ću pogoditi.
Dobro.
Jesi li YouTuber?
-Što? -Jesi li YouTuber?
Molim? Zbilja?
-Da, YouTuber sam. -Zbilja?
-Molim? -Kako je znala?
-Kako je znala?
-Ajme. -Nije bilo lako pogoditi.
-Nema šanse. -Zašto ne?
Kakav sadržaj snimaš? Vježbe?
Najprije sam snimao videa o vojnoj taktici.
-Pucanje… -Taktika? Oružje?
Da, snimao sam videa o pucanju iz oružja,
ali sad se okušavam u različitim stvarima.
Nevjerojatno.
Iskreno, u Koreji je teško snimati videa koja imaju veze s oružjem.
-Zbog zakona. -Da.
Namjeravam otići u SAD krajem godine
kako bih ondje stvarao sadržaj.
Posjeti me.
Gdje živiš, Nadine?
-U Bostonu. -U Bostonu?
-Školujem se ondje. -Školuješ se?
-Studentica si. -Da.
Preddiplomski studij medicine. Želim upisati diplomski.
-Medicina? -Da.
-Na preddiplomskom si? -Da.
Upisat ću diplomski studij medicine.
Sve to moraš proći?
-Da postaneš liječnica? -Da.
-Ali… -Ti si buduća liječnica.
Da, proučavam mozak.
-Proučavaš mozak? -Neuroznanost.
Zbilja te ne mogu…
zamisliti kao liječnicu.
Dođi u Boston.
-U Boston? -Da.
Trebao bih jedanput.
Što želiš posjetiti u SAD-u?
Tražim zabačeno mjesto na kojemu postoji streljana.
-Želim vježbati ondje. -Kužim.
Želim to jer sam bio vojnik.
-Zbilja? -Da.
-Četiri godine. -Znala sam.
-Zbilja? -Da.
-Čula si za marince? -Da.
Bio sam marinac.
Zbilja?
Jesi li od početka…
-Bio u marincima? -Da.
Odmah sam se prijavio za marince.
Zakon.
-Stvarno zakon. -Zbilja?
-Hvala. -Svaka čast.
-I ja sam kratko bila u vojsci. -Zbilja?
Bila si u vojsci?
-Čuo si za ROTC? -Da.
-Bila sam u programu. -Koliko dugo?
Jednu godinu.
-Kužim. -I ja sam nosila odoru.
-Bila si u ROTC-u. -Da.
Ajme. Ne prestaješ me iznenađivati.
Volim sve u vezi s vojskom.
-Nisam to očekivao. -Često sam pucala iz oružja.
-Zbilja? -Da.
-Kakvog? -Nikad nisam pucala iz snajpera.
-Kužim. Znači, puške i pištolji? -Da. Automatske, sačmarice, pištolji.
Pištolji?
-Kada dođem u SAD, možemo… -Oružje?
-Možemo otići na streljanu. -Dobar sam strijelac.
-Voliš pucati? -Da.
Dobra si?
-Jesam. -Kužim.
-Baš zanimljivo. -Da.
-Jako zanimljivo. -Sad je drukčije, zar ne?
Meni je isto.
Sve mi je drukčije.
Imaju nešto zajedničko.
Ona stalno ponavlja da voli sve što i on.
Nisam očekivao da im je to zajedničko.
Da.
Baviš li se čime vezanim za modu?
-Ne snimam takav sadržaj. -Ali jako se dobro odijevaš.
-Zbilja? -Da.
Pobrinuo sam se za to jer sam u emisiji.
-Inače nosim samo crno. -Samo crno?
-I ja. -Zbilja? Samo crno?
Motocikl mi je također crn i…
-Motocikl? -Da. Voliš motocikle?
-Zbilja? -Voliš motocikle?
Harley-Davidson?
Ne. Imam Yamahu MT-09.
-Da, znam koji je to. -Strašno je brz.
Jako volim vozila.
Automobile i motocikle.
-Zbilja? -Čuo si za F1?
-Jesam. -Pratiš li utrke?
Da, to.
-Volim takve stvari. -Kužim.
-Volim zvuk ispuha. -Kužim.
-Ne ovako. Nego ovako. -Kužim.
Znaš kako zvuči, zar ne?
Zašto proizvodiš zvukove?
-Oduvijek sam ga željela. -Imaš ga?
Ne. Ne znam voziti motocikl.
-Zbilja? -Da.
Imam automobil.
-Mogao bih te provozati. -Da.
-Voljela bih to. -Totalno.
Da.
-Drago mi je što se upoznajemo. -Da.
Napokon smo dobili priliku.
-Uzdravlje! -Uzdravlje!
Isto!
Izdvoji najbolji trenutak ovdje.
-Ili nešto čega ćeš se sjećati. -Čega ću se sjećati?
Da, dok si bila tu.
Ovaj trenutak.
Kužim.
-Bila je iskrena. -Zadrhtala je na tren.
-Ajme. Ovaj je spoj ludnica. -Da.
-Bilo je kratko, no… -Rekla je: „Ovaj trenutak.”
Snažan dojam, zar ne?
-I Jin-young je zadrhtao. -Da.
-U tom trenu. -Osjetila si?
Kad su sami,
Nadinin ton glasa i izrazi lica posve su drukčiji…
-Nego kad je u Paklu. -Da.
Jako je šarmantna.
Ovdje je pokazala koliko je šarmantna.
-Da. -Tako je.
-Da. -Ne mogu zatvoriti usta.
-Stalno se smijem. -Preslatka je.
-Da. -Jako je šarmantna.
-I nedužna. -Da.
Mnoge žene ne zanimaju takve stvari.
-Na zanimaju ih. -Da.
-Sigurno mu je vrlo privlačna. -Da.
Kad netko kaže da ima motocikl, ljudi obično kažu: „Motocikl?”
-Jer su opasni. -Da.
To je mogao biti kraj.
-Ali nastavili su razgovor. -Da.
Spomenuli su i ispuh.
Zanimaju je različite stvari, ne samo to.
I sve se poklapaju s interesima…
-Jin-younga. -Da.
-To je sudbina. -Dobar su par.
RAJ JONG-WOO I SEUL-KI
Sve izgleda ukusno.
Dvije vilice po osobi.
-Ovo? -Da.
Najdeblji odrezak koji sam vidio.
Izgleda sjajno.
Želiš blagi umak? Kakav umak voliš?
Najprije pomiriši.
-Kako miriše? -Sok od pečenja.
Od pečenja? U redu.
Topi li se u ustima ili je žilavo?
Kušaj.
Jako je ukusno, zar ne?
-Zato ljudi ne jedu puno… -Da.
U Paklu.
Zbilja je ukusno, zar ne?
Jako sam sretna.
Ovo je nešto najukusnije što sam jela ovdje.
-Što si jela prošli put? -Ne sjećam se.
U redu.
-Zapamti sve što jedemo. -Naravno.
-Seul-ki, jedeš li škampe? -Da.
Hvala.
-Jedeš li gljive? -Da, volim ih.
-Hvala. -Kušaj ovo i ovo.
Kušaj janjeći kotlet prije negoli se ohladi.
Ne mogu više.
-Najela si se? -Ti jedi još.
Ne treba mi ništa.
Dovoljno mi je što sam ovdje s tobom.
Imam osjećaj da sanjam jer sve ono o čemu sam sanjao…
-Obistinilo se. -Jong-woo.
Smijem te nešto pitati?
-Sada? -Da.
-Čime se baviš, zaboga? -Čime se bavim?
Ništa ne znamo jedno o drugome.
Prvi si put ovdje sa mnom, pa…
Možeš li pogoditi?
Znaš li što bih mogao biti?
Maneken, glumac, pjevač?
Pomoći ću ti.
Pomoć.
Vrlo nam je blizu.
Upravo smo to jeli. Jako nam je blizu.
Ne znam.
Nemam pojma.
Pa…
Ovo.
-Kava? -Da. Kava.
Roditelji i ja imamo kafić.
-Zajedno ga vodimo. -Kužim.
Gdje se nalazi?
-U Gangwon-dou. -Ondje?
Da, u Gangwon-dou.
Bila sam u mnogo kafića u Gangwon-dou.
-Zbilja? Nedavno? -Da.
Možda znam ime.
-Zbilja? -Da.
Super Sweet Corn Coffee.
Znam taj kafić!
-Znaš? Kako? -Da.
-Ja sam… -Vidjela sam te na Instagramu.
-Mene? -Da.
-Zbilja? -Da.
Željela sam popiti slatku kavu od kukuruza.
Potražila sam na internetu i iskočio mi je tvoj kafić.
Stvarno?
Ja sam barista.
S roditeljima vodim kafić
koji je poznat po slatkoj kavi od kukuruza.
SLATKA KAVA OD KUKURUZA
Nije li taj kafić poznat?
Kako barista može biti tako kul?
Kao barista, ponosim se svojom kavom.
Kako bi kava bila vrhunska,
odmah ujutro napravim vrhnje.
Zatim podesim mlinac za kavu i aparat za kavu.
Uvijek se trudim raditi najbolju kavu za svoje goste.
CHOI JONG-WOO BARISTA
Možeš li pogoditi koliko imam godina?
Dvadeset osam?
-Dvadeset osam? -Da.
Najprije ti meni reci.
-Reci mi koliko imaš godina. -Što?
Imam 25 godina.
-Zbilja? -Da.
-Zbilja? -Da. Zašto?
-Znači tako. -Imaš li i ti 25?
Da.
Imam 25 godina.
Isto smo godište.
Nije čudo što sam tako opuštena s tobom.
Zbilja? Ja…
Mislio sam da si starija. Način na koji govoriš je…
Čekaj malo.
-Zbilja imaš 25 godina? -Da, rođena sam 1998.
Trećeg ožujka.
Nevjerojatno. Baš fora. I ti si rođen 1998. godine.
Seul-ki, ti izgledaš
kao buduća slavna pjevačica.
-Da ti kažem? -Da.
Studiram klavir.
-Klavir? -Da, studiram klavir.
Zato ne lakiraš nokte?
Da. U životu nisam nalakirala nokte.
-Smijem ti vidjeti dlanove? -Imam malene ruke.
Moraš imati debeljuškaste jagodice.
Zbilja…
-Debeljuškaste su. -Da.
Poput šapa.
Kao pseće… Kužiš.
Znaš što mislim? Kao pseće šapice.
-Da. -Takvi su.
Mekani su.
Jesu li ti takvi od sviranja ili su takvi od rođenja?
Ne znam, ali vidiš da su žuljeviti.
Ako si svirala toliko da si dobila žuljeve,
sigurno si postigla cilj koji je zbilja teško postići.
Bar tako mislim.
Doživljavala sam i neuspjeh. Ali…
-Nisi odustala. -Ne.
Od tebe mogu mnogo naučiti.
Ja sam se nekoć bavio sportom.
-Kojim? -Igrao sam nogomet.
-Otprilike deset godina. -Suludo.
Došao sam do trenutka
kada sam gotovo zaigrao za profesionalni klub.
Trebao sam stisnuti zube i izdržati.
Nedavno sam shvatio da i dalje žalim
što sam odustao od nogometa.
Ali odabrao sam nov put i od njega neću odustati.
Riječ je o tome
da si pronašao novi izazov, a ne da si odustao od staroga.
Da, imaš pravo.
Uskoro ćeš diplomirati?
-Da, četvrta sam godina. -Da?
Sljedeće godine imam završni koncert.
Trebao bi doći.
-Smijem li? -Na moj koncert.
Donijet ću dvije kave od kukuruza.
Zapravo, doći će i tvoji prijatelji.
-Donijet ću i za njih. -Prikolica s kavom?
-Želiš to? -Da!
Stvarno? Dobro, obećavam.
-Najprije vrhnje… -Baš lijepo.
Trebam puno vrhnja.
-Učinit ću to za tebe. -Hvala. Baš si drag.
Odjedanput mi je jako zabavno i super.
-Da, naša dob… -Previše govorim.
Mislim da je ovo prvi put da ovoliko govorim.
-Sa mnom ili općenito? -Da.
Da, tomu…
Da. Tomu ovo mjesto služi.
-Da. -Želio sam ti sve reći u Paklu.
Znam. Umirao si od želje da mi kažeš.
Stalno sam maštao o ovome u Paklu.
Onda si danas silno želio pobijediti.
Ozlijedio si se?
Da. Ali dobro sam.
Imaš li još koju ozljedu?
-Mnogo. Ozlijedio sam koljena i ramena. -Zbilja?
Iskreno, sve sam vrijeme mislio da moram pobijediti pod svaku cijenu.
Sjećaš se kad si plakala?
Kad sam to vidio,
bio sam još odlučniji da pobijedim.
Da sam bio treći
i da te Jin-young odabrao,
mislim da bih plakao u Paklu.
Toliko sam bio odlučan.
I ti si bila prilično otvorena prema meni.
Da. Misliš na komplimente?
Da, komplimenti i ostale sitnice.
Sinoć si me pitala…
-Da se fotkamo. -Da.
Kad si rekla da to želiš…
Fotkajmo se skupa.
-Kako? -Selfie.
Tri, dva, jedan.
-Izgledate dobro skupa. -Izgledate dobro.
Bilo je to jako lijepo od tebe.
-Ponio sam ga. -Ajme.
-Je li to Polaroid? -Da.
-Da se fotkamo. -Fotkajmo se.
-Ponio je zajednički fotić? -Da.
-Hoćemo se fotkati ovdje? -Može.
Tri, dva, jedan.
-Što ne valja? -Ne ispisuje fotku?
Čekaj.
Možda nema filma.
-Ne, unutra je. -Otvori.
Nema šanse.
Oprostite, gospodine, ali nema filma.
Ajme meni.
Zaboga.
Ali to je ono što čini Jong-wooa privlačnim.
-To što je pomalo čudan. -Da.
A i prilično je mlad.
-Trebao sam se pripremiti. -Ne, uživajmo u trenutku.
-Fotkajmo očima. -Zapamtimo ovaj trenutak.
Da. Možemo raditi mnogo toga. Možemo se kupati u bazenu.
-Želiš se kupati? -Može?
Da.
-Presvucimo se. -Idemo se presvući.
U redu.
-Seul-ki ne pije alkohol. -Da.
Voli piti kavu i ići u slatke kafiće.
-I fotkati se. -Da.
„Ali da si ti vlasnik poznatog kafića u koji sam željela ići?”
To je bilo nevjerojatno.
-Da. -Ondje je mnogo kafića.
-U Gangwon-dou. -Da.
-Mislim da… -Nevjerojatno.
Njezini bi osjećaji mogli ojačati.
-Biti snažniji nego prije. -Slažem se.
-Da. -Još jedna stvar.
Seul-ki je ovaj put preuzela inicijativu.
Dosad to nije činila u Raju.
Da. Skužila sam to.
Čini se da je tražila sličnosti s Jong-woom.
To mi se učinilo pozitivnim.
Ja sam zapravo nervozna zbog toga.
Seul-ki nije izgledala uzbuđeno niti kao da uživa na spoju s njim.
Izgledala je kao da se prisiljava kako bi se slagala s njime.
„Pobrinut ću se da Jong-woo danas bude sretan.”
Osjetila sam da je to odlučila.
Možda se osjećala tako na početku,
ali kako su razgovarali, sve se više…
-Opuštala? -Da, mislim da jest.
Jong-woo posve otvoreno pokazuje svoje osjećaje.
Ali mislim da Seul-ki ne zna kako reagirati na to.
Mislim da mu se želi odužiti za sve.
-Kao znak zahvalnosti? -To je…
-To je kao… -Upravo sam zato zabrinut.
Ali, na kraju krajeva, žene se zaljube u tipove poput Jong-wooa.
Mislim da bi Seul-ki izabrala muškarca poput Jong-wooa.
-Kužim. -Na kraju.
Moramo nastaviti gledati.
Zanima me mogu li se ženini osjećaji promijeniti
ako je muškarac tako plemenit i iskren?
-Naravno. -Zbilja?
Naravno.
Ovisi o osobi.
Osjećaji se mogu promijeniti, ali kod nekih se ljudi ne mijenjaju.
-Ovisi o osobi. -Da.
-Kad si danas pobijedio… -Da.
Znaš da ste mogli osvojiti mjesta od prvog do trećeg?
-Da. -Znaš?
Bio si treći, tako da nisi mogao ići
s osobom s kojom si želio jer ju je netko odabrao, zar ne?
-Sa svojim prvim izborom. -Pa…
Najviše sam…
Možeš biti iskren. U redu je.
-Bile su dvije osobe. -Da.
Dvije osobe. Jedna si bila ti, Nadine.
-Da. -Bila je još jedna osoba, ali…
Zbilja sam želio razgovarati s tobom ovdje.
-Zanimalo me čime se baviš. -Kužim.
-Samo ovdje možemo razgovarati. -Da.
Zbilja sam te želio bolje upoznati.
U redu.
Želio sam doći ovamo s tobom.
A što se tiče druge osobe…
Da.
Nadao sam se da neće doći ovamo s drugim muškarcem, da će ostati.
Želio sam doći ovamo s tobom ili s njom.
-Kako god. -Shvaćam.
Stoga nisam bio previše rastrgan.
Ona je otišla s drugim, pa sam te odmah odabrao.
-Kužim. -Da.
-Nije sretna što je to čula. -Točno.
-Pitala je i dobila odgovor. -Iskren je.
-Jin-young je iskren. -Da.
Jako je iskren.
Hoćeš li moći balansirati
između faksa i veze?
Kad sam u vezi, dajem se cijela.
-Zbilja? -Da.
Mislim da mi je zato teže.
Obično nisam emocionalna, ali postanem kad sam u vezi.
-Kužim. -Postanem emocionalna.
Zato nemam dečka.
-Ali imaš jasan cilj. -Da.
To bi ti moglo stvarati…
poteškoće u tvojoj vezi.
To mi je palo na pamet i prije kad smo razgovarali.
Sigurna si u svoj cilj i znaš što trebaš učiniti.
Da.
-Točno znaš što moraš učiniti. -Da.
Ali zaista vjerujem da mogu pronaći osobu
koja će me podržavati u ostvarenju tog cilja.
Shvaćam.
Jasno, možda neću moći provoditi mnogo vremena s njim,
ali zbog toga će vrijeme provedeno skupa
biti još značajnije. Bar tako mislim.
Zašto si odjedanput utihnuo?
-Što? -Zašto si utihnuo?
Razmišljam.
Ovdje sam naučio stvari o sebi za koje nisam ni znao da postoje.
-Imam svoj tip žene. -Da.
Ali sad me privlače osobe…
-Koje se razlikuju od tog tipa. -Shvaćam.
Prvi put u životu.
-Zbilja si naučio puno o sebi. -Da.
Mislim da jesam.
Kužim.
-Jin-young ima dvojbu. -Da.
Nadine ga proučava.
Imam dojam da se suočavaju sa stvarnim problemom.
Ako bismo bili optimistični, rekli bismo da Jin-young već razmišlja
o tome kako bi bilo biti u vezi s Nadine.
-Da. -Zabrinut je i razmišlja o tome.
I zbog toga mislim da gaji osjećaje prema njoj.
Razmišlja o tome…
-Jer ga ona zanima? -Da.
Rekao je da je naučio nove stvari o sebi.
-To nešto znači. -Da.
To znači da razmišlja o Nadine. Tako sam ja to shvatio.
„Razmišljam li o tome da odem u Boston zbog osobe koju volim?”
-„Zar zbilja?” -Da.
Ispočetka ga nije zanimala, nije bila njegov tip.
Ali sad je drukčije jer mu se sviđa.
Zato je rekao da su mu se osjećaji promijenili otkako je ovdje.
-Shvaćam. -Da.
Ako se nakon ovoga ništa ne dogodi između njega i Seul-ki,
ovo bi moglo uspjeti.
-Pitam se… -Ja ovako mislim.
Čim se vrate u Pakao,
Seul-ki i Jin-young će razgovarati,
a Nadine i Jong-woo opet će ih gledati.
-Da. -O, ne.
Nije jako hladno.
-Da provjerim temperaturu? -Može.
Puši se. Topla je.
Ajme, vruća je.
To te sigurno zaboljelo. Dobro si?
Izdržat ću.
Kao što sam danas.
Pogled noću odavde je nevjerojatan.
-Vide se svjetla. -Da.
-Što je to? Mjesec? -Da, mislim da jest.
Jako je lijep.
-Izašao je samo radi nas dvoje. -Da, ponovno.
Mjesec je večeras lijep.
Sve je lijepo.
Doista. Sve je lijepo.
-Ne govori to. -Zašto? Neugodno ti je?
Zabavno je.
Nisam mislio da ću ovdje
iskusiti tako snažne osjećaje.
Ni ja. Nisam mislila
da ću ovdje doživjeti leptiriće i osjećati da gubim tlo pod nogama.
Naš zajednički boravak ovdje
omogućio mi je da naučim nešto novo o sebi.
Imam pitanje.
Ovo nam je sedmi ili osmi dan ovdje.
-Puno smo toga iskusili. -Da.
Sad kad se bližimo kraju,
jesi li donijela odluku o tome što osjećaš?
-Zanima me. -Shvaćam.
Iskreno, mislim da sam odlučila.
Da.
Ali…
-Nisam sigurna. -U redu.
Dobro. Neću ti stvarati pritisak.
Samo sam…
vrlo…
Pa…
Kako da to sročim?
S obzirom na to da mi se jako sviđaš…
Psihički se pripremam
na to da ćeš me povrijediti svojom konačnom odlukom.
Ajme.
Osjećam se…
Ali…
Pa…
Kako da to sročim?
Svatko razmišlja različito.
Otkad sam došla ovamo,
uvijek sam se držala istoga.
Iako moram slušati svoje srce…
-Trebam i dati sve od sebe. -Shvaćam.
Upravo to i radim.
-Jong-woo… -Tako i izgleda.
Jong-woo, uvijek trebaš slušati svoje srce.
Dajmo sve od sebe.
U redu, moja prijateljice rođena 1998.
Dajmo sve od sebe. Rođeni smo u godini tigra.
Tako je.
Da…
Tužno je jer je ona osoba zbog koje je spoznao ljubav.
Sigurno želi izraziti svoju ljubav, koja je golema,
ali i zna da bi joj tako stvorio pritisak.
Stoga se suzdržava,
drži to u sebi i pokušava je umanjiti. To je ono što ja vidim.
Žao mi ga je.
Kao da gledamo zaljubljenu osobu…
Kad se zaljubimo u nekoga, ponašamo se kao on.
Osjećamo se nevažnima kraj njih.
Tako je.
Mislim da Seul-ki daje sve od sebe, kao što je i rekla.
-Da. -Ali Seul-ki…
Ne bi se trebao truditi da osjećaš ljubav.
To je nešto što ne možeš skriti, kao prehlada.
-Seul-ki se trudi koliko može. -Da.
Tako ja mislim.
-Žao mi ga je. -Moje je srce…
PAKAO
Što radiš vani? Zašto se nisi toplije odjenula?
Moramo razgovarati.
-Kreni. Donijet ću ti jaknu. -U redu.
-Evo. Je li ti hladno? -Da odjenem?
-Ovako? -Da. Bit će ti toplije.
-Velika je, pa… -U redu.
Jako je hladno.
-Danas… -Da?
Mislila sam da trebamo bar porazgovarati
jer nisam išla s tobom u Raj
nakon što sam osvojila prvo mjesto.
Stoga sam željela razgovarati.
U redu je. Nema veze.
-Zbilja? -Da.
Da si odabrala mene
zato što sam ja odabrao tebe,
-izgledalo bi kao to da moraš. -Da.
Tako da mi je bilo drago što si odabrala drugu osobu.
Zbilja?
Da. Ne želim da razmišljaš o tome što drugi misle,
nego da radiš što želiš
i slušaš svoje srce.
-Samo… -Da?
Vodim se onime: „Ako je dobro, dobro je.”
Ne želim biti povrijeđena.
Donosila sam odluke koje su najbolje za sve.
-Ali tako sam otežala sebi. -Da.
Pokušala sam ne razmišljati o drugima
i raditi što želim, ali jednostavno nisam uspjela.
-I to me frustriralo. -Da. Razumijem.
Ali, otprilike tada,
odveo si me u Raj, tako da…
Kako da to sročim? Bila sam ti zahva…
Rekao si da to ne govorim, pa ne znam što ćeš reći.
No bila sam zahvalna.
-Rekao sam ti da mi ne zahvaljuješ? -Da, rekao si.
Riječ je o tome da sam prije nego što sam te odabrao
i nakon što smo nakratko razgovarali, počeo stalno razmišljati o tebi.
-Zbilja? -Meni si se…
Činila si mi se prilično vedrom,
ali vidio sam da ti je teško.
Nisam znao zašto, ali izgledalo je kao da ti je teško.
Osjetio sam to.
Stoga sam počeo često razmišljati o tebi
i želio sam otići u Raj s tobom
i pomoći ti da se opustiš ondje.
Zaista.
Jasno je da ti je teško.
Razvedri se.
-Hoću. -Zbilja sam zabrinut.
Hvala ti.
Osjećam to.
Ne znam. Riječ je o tome da…
Osjećam se opušteno u tvom društvu.
Ajme meni.
-Opušten je kraj nje. -Se-jun.
-Baš lijepo. -On je njezin zaštitnik.
Osjećam se opušteno u tvom društvu.
Trebam te kraj sebe jer me opuštaš.
Kužim.
Ajme.
Brinem se za tebe.
-So-e je zbilja bilo teško. -Jest.
Kad je drugi put išla u Raj, odabrala je nekoga drugoga.
Kad je to učinila, on je rekao da nema veze,
da želi da odabere nekog drugog i da samo želi da ona bude sretna.
Mislila sam da je Se-jun to rekao jer ne osjeća ništa prema njoj,
ali nije tako.
On želi pokušati sa So-e jer doista gaji osjećaje prema njoj.
Kad bolje razmislim, to je njegov stil.
Izgledalo je kao da je So-e krivo, zar ne?
-Da. -Što je odabrala nekog drugog.
So-e se osjeća bolje zahvaljujući Se-junu.
-Da. -Da.
Uzdravlje.
Što kažeš?
-Je li ukusno? -Da!
Predobro je.
Voliš lubenicu?
Obožavam. Zaista.
Volim voće.
Lijepi ljudi vole voće.
Jako ga volim.
-Jako lijepi ljudi… -Zaista.
Jako lijepi ljudi jako vole voće.
Voliš li ga ti?
-Jako. -Onda si lijep.
Toliko je slasnih stvari na svijetu.
Kad ovo završi, idemo na sashimi i soju.
Može.
Trebam li doći u Yeouido?
Uvijek si dobrodošla. Zaista.
Zbilja? Ne znam ništa o Yeouidou.
Ja znam mnogo.
Onda bih trebala ići s nekim tko zna mnogo o Yeouidou.
-Da mi pokaže. -Naravno.
-Pokazat ću ti sve. -To je otok, kao Pakao.
-Već smo popili. -Zabavno je.
Da, sjajno se zabavljam.
Ovo je piće jako dobro.
Da.
Jako je ukusno.
Dugo nisam kušala nešto hladno i slatko.
Super je.
-Ukusno je, zar ne? -Da.
Ukusno je jer me hraniš.
Hranim te jer inače ne bi kušao.
Znaš zašto nisam kušao?
Čekao sam da me nahraniš.
Ne smije ti prijeći u naviku.
-Ajme meni. -Što je?
Kao da su na medenom mjesecu.
Uopće nije smiješno, ali stalno se smiju.
-Samo se pogledaju i… -Sretni su.
-Sve im je super. -Da.
Zamislite samo, presretni su.
Jako me zanimaš.
Želim te upoznati.
Zanimaju me tvoji stavovi.
Zanima me o čemu razmišljaš.
Zanimaš me.
Idem oprati ruku.
Oprat ću samo desnu.
Da ni nju ne operem?
Ova dva golupčića…
-Preslatki su. -Da.
Tražit ću pomoćni krevet. Idemo na spavanje.
-U redu. Ne, čekaj. -U redu.
Kako god bilo…
Čekaj da razmislimo.
-Dobro. -U redu.
Moram se osvježiti prije spavanja. Pričekaj malo.
Leći ću na trenutak.
Moram razmisliti kako ću se osvježiti.
Ajme meni.
Zaboga.
Seo-eun.
Ne budiš se.
Što ćeš?
Ne možeš sa mnom kako želiš.
Probudi me za pet minuta.
Može.
Čini li mi se to ili sviće?
-Počelo je svitati. -Nije li?
Koliko je sati? Pet ujutro?
Ili četiri ili pet.
-Molim? -Probdjeli su noć?
-Cijelu su noć pili? -Razgovarali su do jutra?
Suludo.
-Sigurno je bilo zabavno. -Da.
-Ovo je sjajno. -Što to?
Sve je sjajno.
Zabavljam se.
Zabavljaš se?
Zabavno je, sjajno i dobro.
Hvala što si došla sa mnom.
Hvala tebi
što si me odabrao da pođem s tobom.
Mislim da se nitko ne može ispriječiti između njih, zar ne?
-Uzbudljivo je. -Da.
Otkako su otišli iz Pakla,
proveli su zajedno 12 sati, uključujući i spavanje.
-Da. -Ali nisu željeli spavati.
-Ajme meni. -Važna im je svaka minuta.
Mislila sam da je još večer.
-Ne čudi što su pospani. -Probdjeli su noć.
Bilo ih je uzbudljivo gledati.
Znate ono uzbuđenje u početnim fazama veze
koje proizlazi iz sreće?
Umjesto da spavaju skupa,
legli su odvojeno, ali tako da se gledaju.
-To je mnogo romantičnije. -Da.
KONAČNA ODLUKA D-1
Vratili smo se u Pakao.
-Oprezno. -U redu. Polako.
-Ovo mi je poznato. -Poznato je.
Doista jest.
-Pitam se što rade. -Da.
Puni su pitanja kad se vratiš.
-Da. -„Što si radio? Kako je bilo?”
„Je li bilo dobro?”
-„Jesi li se predomislio?” -„Jesi li se predomislio?”
Ne mogu vjerovati da je ovo posljednja noć.
-Evo nas. -Evo nas.
Vratili ste se!
-Bok. -Bok.
-Zdravo. -Jeste li se zabavili?
Izgledate kao da jeste.
Bok.
-Bok. -Bok.
-Jeste li se zabavili? -Bok.
Da.
-Napokon si stigao. -Naša zvijezda!
-Hej! -Kako je bilo?
Ne sjećam se. Bio sam previše nervozan.
-Nervozan? -Jer sam bio previše uzbuđen.
Stoput si to zamišljao.
Da, jesam.
-Ostvario ti se san, tako da… -Bio si sjajan.
Izgledaš dobro, Seul-ki.
Znate da ondje možemo razgovarati o poslu, dobi, o svemu?
-Da. -Sad mi je ugodnije.
-Kraj Jong-wooa. -Kužim.
-Zanima me čim se bavi. -Samo ti znaš.
-Samo Seul-ki zna. -Da.
Ali otkrila sam da ga već poznajem i u tom su me trenu prošli trnci.
-Mislim… -Poznaješ ga?
-Već sam ga vidjela. -Vidjela si ga? Je li YouTuber?
-Sad me zanima. -Bilo je sjajno jučer.
-Osjećam se bližom Jong-woou. -To je dobro.
Pa…
Svidjelo ti se.
Prekini!
Što da ga više pitam?
Jong-woo nije ništa rekao, a već ste se počeli smijati.
Meni je bilo dobro.
Čim smo to spomenuli, Jong-woo se nasmiješio.
Ne.
Nisam skidao osmijeh kad smo ušli.
Razgovarali smo.
Iznenadili smo se kad smo otkrili sve o sebi.
Oboje? Zbilja?
Iznenadio sam se kad je rekla čim se bavi.
Kad razmislim, to joj uistinu pristaje.
Kako se osjećaš sad kad znaš?
Šokirao sam se.
Nisam to očekivao.
-A ti, Nadine? -Nadine.
-Bilo je jako zabavno.
Dijelimo određene interese.
Zajedničke stvari.
-Min-su već zna. -Da.
Bavili smo se istim stvarima.
-Imali smo mnogo tema. -Sigurno ste razgovarali non-stop.
Čini se da su kliknuli.
Ona je bila na medenom mjesecu.
-Da. -Vratila se s medenog mjeseca.
Vjenčajte se kad ovo završi.
-Netko mi je rekao da ste službeno par. -Ma što to govoriš?
-Spavala je samo sat. -Ne, dva i pol sata.
-Razgovarali ste? -Medeni mjesec?
Priča se da si spavao samo sat.
-Ja? -Da.
Kažu da niste spavali.
-Zbilja? -Što se, zaboga, dogodilo?
-Ne, spavali smo. -Želim znati.
-Koliko si spavao? -Otprilike sat?
Razgovarali ste?
-Cijelu noć? -U principu, da.
-To je jako dugo. -Izdržljiv si.
To nam je bio drugi put da idemo zajedno.
Dobili smo isti apartman kao i prvi put.
Bili smo na istome mjestu,
ali osjećaj je bio nekako drukčiji.
-Kužim. -Shvaćam.
Bilo je vrlo posebno.
-Ostavimo torbe i otiđimo onamo. -Ostavimo ih u garderobi.
U redu.
-Ajme! -Više mi se ne sviđa slobodno vrijeme.
-Da? Ne želiš razgovarati s Jin-youngom? -Želim, ali bojim se.
-Zašto? -Bojim se.
Ali mislim da ću moći.
-Kad mu priđem. -U redu je.
Ali pozvati ga…
Smatrat će me samo frendicom.
-Jer je već odlučio? -Ako mu kažem.
Ne bi on to učinio.
-Misliš? -Dvaput ste bili u Raju.
Bliski ste.
Ovo je najtopliji pakao na svijetu.
Još samo danas možete ići na spojeve prije sutrašnje konačne odluke.
Iskoristite tu mogućnost kako poslije ne biste žalili.
Ispričavam se.
Vidimo se.
Idi i reci joj.
Prijevod titlova: Ivan Fremec