‎SHIN SEUL-KI
‎PARK SE-JEONG
‎CHOI JONG-WOO
‎LEE SO-E
‎JO YOONG-JAE
‎LEE NADINE
‎KIM HAN-BIN
‎SHIN DONG-WOO
‎CHOI SEO-EUN
‎KIM JIN-YOUNG
‎KIM SE-JUN
‎LIM MIN-SU
‎IADUL CELOR SINGURI
‎Iată rezultatele finale.
‎Acesta e clasamentul final al băieților ‎care vor merge în Paradis.
‎Yoong-jae e pe primul loc.
‎Mulțumesc.
‎Locul doi.
‎Jong-woo.
‎- Felicitări! ‎- Bravo!
‎Iar pe locul trei e Jin-young.
‎Felicitări tuturor!
‎Vai!
‎Doamne!
‎- Cred că-mi vine să plâng. ‎- Și mie.
‎A zis că face totul pentru Seul-ki.
‎Da.
‎Vai de mine!
‎Ce e cu noi?
‎- Serios, ce e asta? ‎- Ce emisiune ciudată!
‎- Plâng din cauza lui Jong-woo. ‎- De ce plâng toți?
‎- Ce e asta? ‎- De ce plânge Kyuhyun?
‎De ce plânge?
‎- Ce e asta? ‎- Și de ce e muzica atât de…
‎- Mă simt… ‎- Adică…
‎Mă simt ciudat.
‎Jong-woo e vedeta acestui sezon.
‎Vai de mine!
‎Ce trist!
‎Pentru el e un triumf.
‎A reușit prin muncă grea și efort.
‎Asta fiindcă știam
‎cum se simțea Jong-woo ‎când concura cu ceilalți.
‎- Da. ‎- Adică,
‎chiar și când era târât de ceilalți,
‎își spunea: ‎„Nu pot lăsa să se întâmple asta.”
‎De câteva ori era să-l scoată afară.
‎- Da. ‎- Dar, în acea situație,
‎îl vedeai cum își zice: ‎„Trebuie să câștig, orice ar fi.”
‎- Și revenea înăuntru. ‎- Da.
‎Văzându-l făcând asta…
‎- Bravo! ‎- Bravo!
‎- Felicitări! Ești câștigătorul.
‎- Bravo! ‎- Jong-woo…
‎Nu uitați să vă luați încălțările!
‎- Jong-woo a fost grozav. ‎- Da.
‎- A hotărât să reziste. ‎- Jong-woo…
‎- Nu pot să cred că Jong-woo e al doilea! ‎- Ce tare!
‎A făcut totul, ‎crezând că e ultima lui șansă.
‎- Da. ‎- A reușit.
‎- Sunt istovită. ‎- Du-te să-l feliciți pe Jong-woo.
‎- Da. ‎- Du-te să-i spui ceva.
‎- Acum? ‎- Da.
‎Nu vreau.
‎- De ce nu? ‎- De ce?
‎De ce nu? Ăsta e ultimul joc.
‎- Da, de ce? ‎- Eu doar…
‎Vreau să-mi aleg bine cuvintele.
‎Nu e ușor.
‎- Dar e distractiv! ‎- Da.
‎- Ba nu. ‎- Sunt obosit.
‎Nu cred c-aș putea s-o fac din nou.
‎- Toți zâmbesc. ‎- Sunt fericiți.
‎Mai devreme, fețele lor erau…
‎- Știu. Acum par veseli. ‎- Exact.
‎- Bravo! ‎- Felicitări!
‎Mulțumesc.
‎- Ce frumos e! ‎- Jong-woo se duce în Paradis.
‎- Se duce! ‎- Jong-woo!
‎- Se duce, în sfârșit! ‎- Jong-woo.
‎Jong-woo!
‎- A fost o luptă frumoasă. ‎- Parcă aș fi concurat eu.
‎- Am concurat cu inima. ‎- A fost intens.
‎Au fost grozavi.
‎- Da. ‎- Pe bune.
‎- N-au vrut să renunțe. ‎- Da.
‎Jong-woo, Han-bin și Jin-young ‎au fost cei mai tari.
‎Da.
‎A fost frumos.
‎- Dar Seul-ki e preocupată. ‎- Da.
‎Ba nu.
‎Cum adică nu?
‎- Recunoaște. ‎- Bucură-te!
‎Ce amuzantă ești!
‎Bucură-te!
‎Cred că Jong-woo e încântat.
‎- Probabil e mândru. ‎- A reușit singur.
‎Chiar a ținut să realizeze ceva singur.
‎Jin-young a jucat strategic.
‎- Da. ‎- A folosit tehnici.
‎A folosit mereu tehnici.
‎- Mișcări la sol. ‎- Ca un sportiv profesionist.
‎- Așa zic și eu. ‎- Parcă era jiu-jitsu.
‎- Nu-i așa? ‎- Da.
‎- Nu știu pe cine va alege Jin-young. ‎- Jin-young?
‎E ciudat.
‎- La sfârșit, tremurau toți. ‎- Da.
‎Trebuie să-l rezolvi fără să te uiți?
‎HANHAE, HONG JIN-KYUNG, ‎LEE DA-HEE, KYUHYUN
‎Din felul în care rotește cubul, ‎Nadine pare neliniștită, nu?
‎Nu te uiți la cub de obicei?
‎- E doar agitată. ‎- Da.
‎Oare pe cine alege Jin-young?
‎- Dacă Seul-ki e deja aleasă? ‎- Da.
‎- Oare ce o să se întâmple? ‎- Da.
‎Cred că se va duce Se-jeong.
‎- Se-jeong? Sper că da. ‎- Și eu.
‎- Știm deja… ‎- Da?
‎…pe cine vor alege Yoong-jae și Jong-woo.
‎Da, e foarte clar.
‎Acum, Jin-young e cel imprevizibil.
‎Da, pe cine va alege Jin-young?
‎Cred că mă ard.
‎Și eu.
‎Cred că Jin-young își urmează inima.
‎LEE NADINE
‎Cred că va face ce-i spune inima.
‎Până acum, nu am reușit să mă exprim ‎în fața lui Jin-young,
‎nu cred că mă va alege pe mine.
‎Nu face nimic.
‎Asta nu e cabina mea?
‎- Ba da. ‎- Ce cauți aici?
‎- Nu pot să stau aici? ‎- Ba da.
‎Te porți rece ‎de când ai venit din Paradis.
‎Poftim?
‎Te porți rece de când te-ai întors.
‎Ba nu.
‎- Glumesc. ‎- Nu-s rece.
‎Înghețata a fost bună.
‎- Ai mâncat înghețată? ‎- Înghețată și sorbet.
‎- Haide! ‎- Ești invidios?
‎Cred că ai mâncat ceva bun acolo.
‎Dar sper să nu te duci de data asta.
‎- De data asta? ‎- Da.
‎O să fie mai frumos dacă nu te duci.
‎Știu. Sigur, sunt binedispusă, ‎fiindcă ieri am fost în Paradis.
‎Dar toți s-au distrat aici, așa că…
‎Sincer, ieri ne-am distrat.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Seo-eun, Se-jeong, Seul-ki și ceilalți
‎zic c-a fost frumos.
‎Au râs așa de mult…
‎- Pe bune? ‎- …că le doare gâtul.
‎Dar tu nu erai aici, așa că…
‎Ai pierdut toată distracția.
‎Știu.
‎Practic, eu aduc toată distracția.
‎Bine.
‎Crede-mă, eu aduc toată distracția.
‎- Hai să rămânem azi aici, să ne distrăm. ‎- Bine.
‎Ar trebui să ne gândim ce să facem azi.
‎- Să ne gândim? ‎- Da.
‎Du-te înăuntru, te arzi.
‎Eu nu mă ard ușor.
‎Doamne!
‎Trebuie să fii sănătoasă.
‎Să nu-ți faci rău.
‎- Intră. ‎- Bine.
‎- Pa. ‎- Discuție plăcută.
‎Nu.
‎Ea e cât pe ce să leșine de căldură.
‎Pa.
‎Bună, Seul-ki!
‎Ai timp să vorbești?
‎- Ești ocupată? ‎- Nu, așa că o să intru.
‎- Poftim? ‎- Nu, așa că o să intru.
‎M-am gândit că ești ocupată.
‎- Vrei să mergem acolo să vorbim? ‎- Bine.
‎Bun.
‎Azi ești elegant pentru Paradis!
‎Tu ești și mai elegantă, Seul-ki. ‎Nu te-am mai văzut așa.
‎- De ce a trebuit să… ‎- Dintre toate locurile!
‎- Vai de mine! ‎- De ce se uita după ei?
‎De ce era acolo?
‎- Te-ai lovit? ‎- Poftim?
‎- Te-ai lovit? ‎- Nu, sunt bine.
‎Doamne!
‎Păcat.
‎Voiam să fiu al doilea.
‎Nu mă interesa să fiu primul.
‎Ar fi trebuit să fiu măcar al doilea.
‎Păcat.
‎Tot mi s-a părut că ai fost grozav.
‎Am făcut tot ce am putut, ‎așa că accept rezultatul.
‎Înțeleg.
‎Jong-woo.
‎Jong-woo a fost puternic.
‎Jong-woo a fost și disperat.
‎Am pierdut, așa că e clar
‎că el te va lua pe tine, ‎iar eu nu pot face nimic.
‎Când ai fost în Paradis cu mine,
‎impactul reciproc…
‎Îți place cuvântul „impact”.
‎- Am auzit totul despre „impact”. ‎- E util.
‎Ce e cu el?
‎Am auzit tot.
‎Că excursia în Paradis cu altcineva ‎a avut un impact diferit.
‎A avut un impact diferit…
‎E adevărat.
‎Pentru asta e Paradisul.
‎Ai hotărât cu cine te duci?
‎Cu cine mă duc?
‎- Da, am hotărât. ‎- Bine.
‎Pot să te întreb ceva?
‎- Ce? ‎- Pe ce se bazează alegerea ta?
‎- Pe ce se bazează alegerea mea? ‎- Mă pot duce liniștită dacă știu.
‎Înțeleg.
‎Ei bine…
‎E o persoană despre care-s curios.
‎Pe baza asta am ales.
‎Oricum…
‎Înțeleg. Hai să mergem.
‎Okay.
‎- E cam supărată. ‎- Da.
‎- Voia ca el să se țină de ea.
‎Cred că aștepta să audă ceva de genul:
‎„E cineva care nu contează pentru mine.”
‎I-ar fi putut spune: „Numai tu contezi.”
‎De ce a spus asta?
‎- Fiindcă e sincer. ‎- E sincer.
‎Cred că face parte ‎din șarmul lui Jin-young.
‎- Da. ‎- Da.
‎E un șmecher pe aici.
‎Nu-l înțeleg.
‎- Pe cine? ‎- De ce te uiți acolo?
‎Mai întâi, câte persoane te interesează?
‎- Două. ‎- Te interesează?
‎- Înțeleg. ‎- Nu știam.
‎- Poftim? ‎- Două persoane.
‎Te duci cu a doua persoană?
‎- A doua? ‎- Da.
‎Deoarece cred ‎că prima persoană care-mi place
‎va fi aleasă de cel de pe locul doi.
‎- Azi se vor clarifica lucrurile, nu? ‎- Da.
‎- Cu siguranță. ‎- O să fie interesant.
‎Cred că lucrurile vor deveni mai sigure.
‎Acum vom afla perechile ‎care se vor duce la întâlnire în Paradis.
‎ÎNCEPE FORMAREA PERECHILOR ‎PENTRU PARADIS
‎Distracție plăcută!
‎Cei care au câștigat șansa ‎de a se duce în Paradis
‎sunt Jo Yoong-jae, Choi Jong-woo, ‎și Kim Jin-young.
‎Vă rog să veniți la focul de tabără.
‎- Să mergem. ‎- Pa.
‎- Distracție plăcută! ‎- Pe mâine.
‎- Felicitări! ‎- Distracție plăcută!
‎- Vorbesc serios. ‎- Distrați-vă!
‎Mă bucur mult pentru voi.
‎Câștigătorul, Jo Yoong-jae,
‎va alege persoana cu care dorește ‎să se ducă în Paradis.
‎O s-o spună imediat.
‎Persoana cu care vreau să merg în Paradis ‎e Seo-eun.
‎Persoana aleasă de Yoong-jae este Seo-eun.
‎- Poftim? ‎- Seo-eun, te rog să ieși.
‎- Du-te la Yoong-jae. ‎- Pa!
‎- Și duceți-vă în Paradis. ‎- Pa!
‎Distracție plăcută!
‎- Ne vedem mâine. ‎- O să fie frumos!
‎Yoong-jae îmi datorează o cină ‎după emisiune.
‎- Serios. ‎- Da.
‎- L-am ajutat să câștige. ‎- Da.
‎- El a câștigat, în final. ‎- Pe mâine, fetelor!
‎- Pe mâine! ‎- O să ne fie dor de tine.
‎Deci așa te simți când privești.
‎- E emoționant. ‎- Da.
‎Ce bine arată împreună!
‎Uite cum a fugit s-o întâmpine!
‎- E grijuliu. ‎- Mergem pe aici?
‎Da.
‎Ți-am zis că mergem împreună.
‎- Da. ‎- Adică azi.
‎Ți-am zis că vreau să mă mai duc o dată.
‎Da.
‎- Împreună cu tine. ‎- M-am bucurat să aud.
‎E grozav.
‎Parcă-s tineri căsătoriți.
‎Au fost ca un cuplu de la început.
‎- Arată bine împreună. ‎- Prima și ultima vizită în Paradis…
‎- Împreună de la început la sfârșit. ‎- …împreună.
‎Urmează locul doi, Choi Jong-woo.
‎Jong-woo, alege persoana ‎cu care vrei să te duci în Paradis.
‎Nu vom ști până la sfârșit.
‎Ce vrei să spui cu asta?
‎Știm de ce era disperat să câștige.
‎Da.
‎Persoana cu care vreau să merg ‎în Paradis este…
‎Seul-ki.
‎- ‎Jong-woo a ales-o… ‎- Te-a numit repede.
‎…pe Seul-ki.
‎- Seul-ki, te rog să ieși… ‎- Pa!
‎- …și să te duci în Paradis cu Jong-woo. ‎- Poftă bună!
‎Să mănânci bine!
‎Jong-woo, în sfârșit!
‎- Se duce! ‎- Jong-woo.
‎Ne ducem, în sfârșit!
‎Dă-mi să o duc eu.
‎- Mulțumesc. ‎- Și pe asta?
‎Să mergem.
‎Ai grijă la foc.
‎Ce elegant ești!
‎- Îți place ținuta mea cu blugi? ‎- Da, e frumoasă.
‎Arăți bine în roz.
‎Abia aștept să merg!
‎Să faci ce vrei, Jong-woo.
‎Ba nu, să stabilim împreună ce facem.
‎Să profităm.
‎E prima oară când urc scările astea.
‎- În sfârșit, le urci. ‎- Nu-i așa?
‎Cu mine.
‎Totul e nou pentru mine.
‎De când așteaptă el asta?
‎Exact acest moment.
‎A câștigat.
‎Bravo, Jong-woo!
‎Pe locul trei se află Jin-young.
‎Te rog să alegi persoana cu care vrei ‎să te duci la întâlnire în Paradis.
‎E important.
‎- E momentul zilei. ‎- Cine e persoana cu care ai vrea…
‎- Cine e? ‎- …să te duci în Paradis?
‎- Ori Se-jeong, ori Min-su. ‎- Nu e Nadine, nu?
‎- Nu putem ști. ‎- Nu pot ghici.
‎Știu care e prima lui alegere, ‎dar nu a pomenit nimic de a doua.
‎Nu știu care ar fi a doua lui alegere.
‎Nu sunt sigură. Poate se duce Nadine.
‎- Nu eu. ‎- Nu-l pot înțelege pe Jin-young.
‎Cred că e Nadine.
‎Nu cred că-s eu.
‎- De ce nu? ‎- Fiindcă n-am vorbit.
‎Nu înțeleg ce gândește Jin-young.
‎- Chiar nu. ‎- Serios.
‎Am renunțat să mai ghicesc ce face.
‎Mă întreb pe cine o să aleagă.
‎Cred că pe Nadine.
‎- Ar trebui să se ducă și Se-jeong. ‎- Da.
‎Sper să fie ori Se-jeong, ori Nadine.
‎Persoana cu care vreau să merg ‎în Paradis e…
‎Sunt foarte curioasă.
‎Cred că o să dureze.
‎- O să se gândească mult. ‎- Da.
‎Persoana aleasă de Jin-young e…
‎Persoana cu care vreau să mă duc ‎în Paradis e Nadine.
‎…Nadine.
‎Nadine, te rog să ieși ‎și să te duci în Paradis cu Jin-young.
‎Nadine.
‎- Nadine. ‎- Vai!
‎E Nadine.
‎Da? Nu mă așteptam la asta.
‎Ce mă fac?
‎Du-te și poartă rochiile tale frumoase.
‎Dar nu pot…
‎Ți-ai făcut bagajul?
‎- Nu. ‎- Nu?
‎Adică l-am făcut, dar…
‎- Nu credeai că te duci? ‎- Nu.
‎- Du-te să te distrezi. ‎- Da.
‎Ne vedem mâine!
‎Pa.
‎Vă iubesc!
‎- Și noi te iubim. ‎- Te iubim.
‎Love you.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Surprise. ‎- Surprise?
‎- Să mergem. ‎- Te ajut?
‎Nu, o car singură.
‎- Te așteptai la asta? ‎- Nu.
‎Chiar nu mă așteptam.
‎- Deloc? ‎- Nu.
‎Hai să ne distrăm azi!
‎- Okay. ‎- Okay?‎ Șampanie?
‎- Champagne? ‎- Okay.
‎- O să ne distrăm. ‎- Bine.
‎- Sunt multe. ‎- Vreau să știu meseria ta
‎- …și vârsta ta. ‎- Și eu la fel.
‎- Am gândit la fel. ‎- Da.
‎- Sunt curioasă. ‎- Și eu sunt curios despre tine.
‎Da.
‎Știai că o s-o aleagă pe ea?
‎- Am spus asta mai devreme, ții minte? ‎- Da.
‎E supărată.
‎Cred că e foarte dezamăgită.
‎Când i-am văzut fața lui Se-jeong,
‎cred că ea spera în secret ‎că va fi aleasă.
‎Eu așa m-aș simți.
‎Dar, când el a ales-o pe Nadine, ‎probabil că ea s-a gândit la multe.
‎Ea e singura care nu a fost în Paradis.
‎Da, așa e.
‎Se-jeong e fermecătoare, totuși.
‎- Da. ‎- Nu-i așa?
‎Jin-young și Nadine au început ‎să fie interesați unul de altul
‎când au discutat.
‎Iar Jin-young se gândește la Nadine ‎cel mai mult, după Seul-ki.
‎Iar lui Nadine îi place mult Jin-young,
‎- …așa că întâlnirea din Paradis… ‎- Da?
‎…va fi importantă.
‎- Pentru Jin-young. ‎- Da.
‎PARADIS
‎- Încă n-am ajuns? ‎- Două uși.
‎- Sunt două uși? ‎- Da.
‎E uluitor.
‎Ce e asta? Tot decorul e aurit.
‎E cu marmură și aur.
‎Ce e asta?
‎Locul ăsta…
‎- …e pentru două persoane? ‎- Da.
‎Asta e piscina.
‎- Vrei să înotăm? ‎- Da.
‎Ce frumos!
‎Unde suntem?
‎Ce e asta?
‎- E ca un labirint aici. ‎- Da.
‎- Chiar și dormitorul. ‎- Eu m-am pierdut odată.
‎Ne jucăm de-a v-ați ascunselea?
‎- Putem s-o facem aici. ‎- Ar fi haios!
‎O să câștig mulți bani ‎și o să cumpăr o casă ca asta.
‎Mai întâi să comandăm room-service.
‎Bine. Învață-mă ce să fac.
‎Bine.
‎Sunt fericită!
‎- E scris în limbi diferite. ‎- Da.
‎Să luăm mâncare din fiecare țară!
‎- O să mănânc tot. ‎- Să facem ce vrei tu. Pe bune!
‎- Au și hamburgeri. ‎- Vrei?
‎- Da. Și ție îți plac hamburgerii? ‎- Da.
‎Grozav! Au și mâncare coreeană.
‎- Vrei să comanzi mâncare coreeană? ‎- Da.
‎- Au mușchi de vită și… ‎- Miel.
‎- Musai!
‎Bine.
‎- O să încerc. ‎- Bine.
‎Ce apăs mai întâi?
‎- Trebuie să ridic asta, da? ‎- Da.
‎Aici.
‎- Un hamburger, un mușchi de vită și… ‎- Miel.
‎…miel.
‎- N-am comandat prea mult? ‎- Nu.
‎- Mai comandă. ‎- Să mai comand?
‎Comandă tot ce vrei.
‎Da, atât deocamdată.
‎Oare n-am comandat prea mult?
‎- Și ce dacă? ‎- E bine.
‎Să te bucuri de ziua de azi, Jong-woo!
‎- Vreau să fac asta pentru tine. ‎- Vreau să te văd mâncând mult.
‎Hai să desfacem bagajele, să ne pregătim ‎și să ne vedem iar.
‎E incredibil!
‎E cel mai fericit din lume!
‎Se gândește la ziua de azi.
‎Și la meciul intens.
‎Nu doar la ziua de azi.
‎- Probabil la ultimele opt zile. ‎- I-a fost foarte greu.
‎PARADIS ‎YOONG-JAE ȘI SEO-EUN
‎Suntem într-un…
‎- …loc foarte important. ‎- Un loc foarte important.
‎Lăsăm totul aici ultima oară.
‎Ce frumos e!
‎Când am venit prima dată…
‎- Când am venit prima dată… ‎- E aceeași cameră.
‎Prima noastră vizită în Paradis ‎și, acum, ultima.
‎Îmi place.
‎Cu aceeași persoană.
‎Da.
‎Asta înseamnă că e ceva ciclic?
‎Ne ducem să facem ceva diferit ‎de data asta?
‎Da.
‎Au aceeași cameră ca data trecută.
‎Parcă ar fi aniversarea nunții.
‎Ce frumos e!
‎- Ne-am întors. ‎- Da.
‎Da.
‎- Dar e mai bine de data asta. ‎- Da.
‎Piscina a fost frumoasă și înainte.
‎- Da. ‎- Da.
‎- E la fel, dar parcă e diferit. ‎- Nu-i așa?
‎Poate fiindcă și noi ne-am schimbat puțin
‎față de atunci.
‎Nu sunt sigură.
‎- Ce frumos e apusul! ‎- Da!
‎Ce repede trece timpul!
‎Așa e.
‎Ce părere ai?
‎Păi…
‎- Mă bucur că am venit. ‎- Poftim?
‎- E bine c-am venit. ‎- Da?
‎Din mai multe motive.
‎- E bine că am venit. ‎- Da.
‎Chiar și aici.
‎- Datorită ție. ‎- Și eu simt la fel.
‎Dar, gândindu-mă la ce a fost,
‎cred că am ales bine
‎de fiecare dată.
‎Din punctul meu de vedere.
‎Cred că m-am descurcat bine.
‎Simt la fel și acum.
‎Da.
‎Și eu m-am gândit la asta.
‎Cred că au fost momente ‎când am fost sincronizați.
‎Și cred că am putut ajunge aici…
‎datorită acelor momente.
‎Știi,
‎la început,
‎- …când am vorbit în ziua aceea… ‎- Da.
‎…dacă nu aș fi înțeles ce simți
‎sau dacă nu am fi discutat atunci,
‎- …ar fi putut merge altfel. ‎- Da.
‎De acord.
‎S-ar fi putut întâmpla orice, ‎în orice clipă, dar tu…
‎- Am ales o cale printr-o hotărâre. ‎- Da.
‎- Da, am urmat calea aceea. ‎- Da.
‎Dacă nu ne-am fi întâlnit atunci ‎din întâmplare,
‎ne-ar fi putut lua mai mult timp
‎- …să ajungem aici. ‎- E posibil.
‎Dar nu s-a întâmplat, așa că sunt…
‎recunoscătoare pentru aceste ‎mici coincidențe.
‎Știu și eu? Adică…
‎Se pare că arăt fericită ‎când sunt cu tine, Yoong-jae.
‎De ce?
‎Fetele spun că e înduioșător ‎când ne văd vorbind.
‎Da, asta au spus.
‎- Dar nu știu de ce. ‎- Nu știu.
‎Le-am spus ceva odată.
‎Au întrebat ‎în ce fel de relație aș vrea să fiu.
‎Și ce voiam de la ‎Iadul celor singuri.
‎Așa că le-am zis:
‎„Vreau să fiu cu cineva care mă face ‎fericită doar uitându-mă la el.”
‎Înțeleg.
‎Asta le-am spus.
‎Ți s-a îndeplinit dorința?
‎De ce crezi că ți-am spus asta?
‎Nu știu…
‎În multe privințe,
‎sunt fericită să fiu aici ‎cu cel care a ieșit pe primul loc.
‎INFERN
‎Să mâncăm!
‎- Cred că avem pui crud. ‎- Vai de noi!
‎- Pui picant înăbușit? ‎- Bună idee!
‎Te pricepi.
‎Să mâncăm și noi ceva bun, ‎precum cei din Paradis.
‎Da.
‎Mâncați gâturile de pui?
‎- Da. ‎- Da.
‎- Mănânci și gâtul? ‎- Da, îl ronțăi.
‎- Ți se pare drăgălașă. ‎- Poftim?
‎- Ți se pare drăgălașă. ‎- Da.
‎- Pune cartofi, dacă vrei. ‎- Se-jeong, câți cartofi?
‎- Să punem cinci. ‎- Cinci?
‎E prea…
‎File de pui.
‎Ai grijă!
‎Mușchi de pui.
‎Ai grijă!
‎Cred că nu-i tai bine.
‎Merge. Te descurci bine.
‎Învăț uitându-mă la alții.
‎- Ce mă fac? ‎- E bine. Mă ocup eu, e periculos.
‎Îl tai așa sau în trei?
‎- Am greșit. ‎- Două.
‎E bine.
‎- Două? ‎- Da.
‎- Una? ‎- În mijloc, da.
‎Bine.
‎- Mulțumesc. ‎- Bine. Nu-ți face griji.
‎- Curăț eu, nu tu. ‎- Eu fac murdar.
‎- Te-ai descurcat. ‎- Bine.
‎E mai bine cu amidon?
‎- Chimia dintre Se-jun și So-e este… ‎- Da.
‎S-a lipit de ea și se învârte în jurul ei.
‎- Să mâncăm. ‎- Poftă bună!
‎- Poftă bună!
‎Ce bine miroase!
‎- Ce ai vrea? ‎- Cartofi.
‎Uite ce frumos arată!
‎- Nu e grozav? ‎- E minunat.
‎De ce-mi dai așa de mult?
‎Ce bun este!
‎- Supa e foarte bună! ‎- Da.
‎- Este. ‎- Mai vreau orez.
‎- Da. ‎- Amestec-o cu orez.
‎- E foarte bun. ‎- Asta fac.
‎Ce priveliște frumoasă!
‎Oceanul e verde ca smaraldul.
‎- Ca o pictură. ‎- Da.
‎- Mă simt relaxată. ‎- Și eu.
‎Când o să mai putem
‎- …mânca și dormi lângă ocean? ‎- Nu?
‎E ca o pictură!
‎- E mai frumos decât o pictură. ‎- Da.
‎PARADIS ‎JIN-YOUNG ȘI NADINE
‎Ăsta e un nivel superior.
‎- Desigur. ‎- Ce e asta?
‎Doamne!
‎Ce frumos este!
‎- Ești uimită? ‎- Chiar sunt.
‎- Mi-e foame, Nadine. ‎- Și mie. Hai să mâncăm.
‎- Poftă bună! ‎- Poftă bună!
‎Cred că mori de foame.
‎Da, am consumat multă energie azi.
‎Da. Apropo, ai fost grozav.
‎- Serios? ‎- Da.
‎- Cine crezi c-a fost cel mai bun? ‎- Tu.
‎- Serios? ‎- Da.
‎- Deși am pierdut? ‎- Da.
‎Înțeleg.
‎- Am ținut cu tine. ‎- Da?
‎Da.
‎- Nu mă așteptam. ‎- Poftim?
‎Nu mă așteptam.
‎- Se poate exprima… ‎- Nadine…
‎…fiindcă sunt doar ei doi.
‎- Da. ‎- De ce-mi vine să țin cu ei?
‎Da, sunt drăguți.
‎- Eu vreau să țin cu ei. ‎- Nu?
‎- Spunem ce vârstă avem? ‎- Vârsta?
‎Da.
‎Bine.
‎Câți ani ai?
‎- Vârsta coreeană? ‎- Da.
‎- Douăzeci și trei. ‎- Douăzeci și trei?
‎- Douăzeci și opt. ‎- Da?
‎Da. Știam că ai 28 de ani.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Sau poate 27.
‎Deci ai 23 de ani.
‎Brusc, pari drăgălașă.
‎Brusc, felul în care te porți…
‎Nu vreau să fiu drăgălașă.
‎Înțeleg.
‎- Cred că așa e firea ta. ‎- Ba nu. Nu mă port drăgălaș.
‎Nu neapărat fiindcă te porți drăgălaș.
‎Diferența de vârstă e de cinci ani.
‎E cam mult.
‎Poftim?
‎Dar mie de vârstă…
‎- De obicei, nu-ți pasă. ‎- …nu prea-mi pasă.
‎- Contează persoana. ‎- Da.
‎Sunt curioasă ce meserie ai.
‎Cu ce te ocupi?
‎Nu, nu spune!
‎- Nu spune! ‎- De ce?
‎O să încerc să ghicesc.
‎Bine.
‎Ești YouTuber?
‎- Poftim? ‎- Ești YouTuber? Pe YouTube?
‎Poftim? Serios?
‎- Da, sunt YouTuber. ‎- Pe bune?
‎- Poftim? ‎- Cum a știut?
‎- Cum a știut?
‎- Doamne! ‎- Nu e ușor de ghicit.
‎- Nu se poate! ‎- De ce nu?
‎Ce pui pe YouTube? Antrenamente?
‎La început erau chestii tactice.
‎- Tras cu pușca… ‎- Tactice? Puști?
‎Da, cream conținut pe YouTube ‎despre trasul cu pușca,
‎dar acum încerc multe lucruri diferite.
‎E uluitor!
‎Sincer, e greu să creezi conținut ‎legat de arme în Coreea,
‎- …din cauza restricțiilor legale. ‎- Da.
‎Așa că vreau să mă duc în SUA ‎la sfârșitul anului
‎și să încerc să filmez acolo.
‎Vino să mă vezi.
‎Unde locuiești, Nadine?
‎- Acum locuiesc în Boston. ‎- Boston?
‎- Din cauza școlii. ‎- Din cauza școlii?
‎- Deci ești studentă. ‎- Da.
‎Sunt studentă la cursurile premedicale. ‎Studiez medicina.
‎- Medicina? ‎- Da.
‎- Te pregătești pentru asta? ‎- Da.
‎Voi face medicina ‎după cursurile pregătitoare.
‎Trebuie să faci toți pașii ăștia
‎- …ca să devii medic? ‎- Da.
‎- Dar… ‎- Ești o viitoare doctoriță.
‎Da, studiez creierul.
‎- Studiezi creierul? ‎- Neuroștiințe.
‎Chiar nu pot…
‎să mi te imaginez medic.
‎Să vii la Boston.
‎- Boston? ‎- Da.
‎Ar trebui s-o fac.
‎Unde vrei să te duci în SUA?
‎Într-un loc izolat cu poligon de tragere.
‎- Vreau să mă antrenez acolo. ‎- Înțeleg.
‎Vreau să fac asta, ‎fiindcă am fost în armată.
‎- Serios? ‎- Da.
‎- Patru ani. ‎- Mă gândeam eu.
‎- Da? ‎- Da.
‎- Știi ce-s geniștii subacvatici? ‎- Da.
‎Am fost genist subacvatic.
‎Serios?
‎Deci tu, de la început…
‎- Dacă eram genist? ‎- Da.
‎Da, m-am înrolat la geniști.
‎E grozav.
‎- E grozav! ‎- Serios?
‎- Mersi. ‎- Bravo!
‎- Și eu am fost în armată. ‎- Da?
‎Ai fost în armată?
‎- Știi ce e ROTC? ‎- Da.
‎- Am fost în ROTC. ‎- Cât timp?
‎Doar un an.
‎- Înțeleg. ‎- Așa că am purtat uniformă.
‎- Deci ai fost în ROTC. ‎- Da.
‎Mă surprinzi mereu.
‎Îmi plac chestiile militare.
‎- Nu mă așteptam. ‎- Am tras mult cu arma.
‎- Serios? ‎- Da.
‎- De care? ‎- Nu am tras cu pușca cu lunetă.
‎- Cu puști AR sau automate? ‎- Da. Puști AR, automate, pistoale.
‎Pistoale?
‎- Atunci, când vin în SUA, am putea… ‎- Pistoale?
‎- Ar fi grozav să tragem împreună. ‎- Mă pricep.
‎- Îți place? ‎- Da.
‎Și ești bună?
‎- Da. ‎- Înțeleg.
‎- E interesant. ‎- Da.
‎- E foarte interesant. ‎- Pare altfel, nu?
‎Și eu zic la fel.
‎Totul pare diferit.
‎Au ceva în comun.
‎Ea spune mereu că îi plac toate lucrurile ‎care îi plac și lui.
‎Nu mă așteptam să aibă asta în comun.
‎Da.
‎Tu faci ceva legat de modă?
‎- Nu mă ocup de modă. ‎- Dar te îmbraci elegant.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Am fost mai atent, din cauza emisiunii.
‎- De obicei port doar negru. ‎- Doar negru?
‎- Și eu port de obicei doar negru. ‎- Serios?
‎Și motocicleta mea e neagră.
‎- Motocicleta? ‎- Da, îți plac motocicletele?
‎- Serios? ‎- Îți plac?
‎Harley-Davidson?
‎Nu. Am o Yamaha MT-09.
‎- Știu ce este. ‎- E foarte rapidă.
‎Îmi plac vehiculele.
‎Mașinile și motocicletele.
‎- Da? ‎- Cunoști F1?
‎- Da. ‎- Ești fan?
‎Da. Așa.
‎- Îmi plac lucrurile astea. ‎- Da.
‎- Îmi place sunetul eșapamentului. ‎- Da.
‎- Nu face „hing”! Face „vrum-vrum”. ‎- Da.
‎Știi ce e asta, da?
‎De ce tot faci sunete?
‎- Vreau să merg pe motocicletă. ‎- Ai?
‎Nu. Nu pot să conduc o motocicletă.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Conduc mașina. Am mașină.
‎- Ar trebui să te plimb eu. ‎- Da.
‎- Mi-ar plăcea. ‎- Serios.
‎Da.
‎- E bine să aflu mai multe despre tine. ‎- Da.
‎În sfârșit, putem să ne cunoaștem.
‎- Noroc! ‎- Noroc!
‎Am zis la fel.
‎Care e cel mai bun moment al tău de aici?
‎- Sau un moment memorabil? ‎- Un moment memorabil?
‎Da, de când ai venit aici.
‎Momentul ăsta.
‎Înțeleg.
‎- A vorbit serios. ‎- S-a emoționat.
‎- Întâlnirea asta e grozavă. ‎- Da.
‎- A fost scurtă, dar… ‎- A zis: „Momentul ăsta.”
‎A avut un impact mare.
‎- Jin-young s-a emoționat. ‎- Da.
‎- În clipa aia. ‎- Ai simțit, nu?
‎De când sunt singuri împreună,
‎tonul și expresiile lui Nadine ‎sunt complet diferite
‎- …față de cele din Infern. ‎- Da.
‎E fermecătoare!
‎Cred că Nadine își arată ‎tot farmecul aici.
‎- Exact. ‎- Așa e.
‎- Da. ‎- Am rămas cu gura căscată.
‎- Uite cum zâmbesc! ‎- E adorabilă!
‎- Da. ‎- E fermecătoare!
‎- Și pură. ‎- Da.
‎Multe femei nu-s interesate de așa ceva.
‎- Nu. ‎- Așa e.
‎- Deci el o consideră atrăgătoare. ‎- Nu-i așa?
‎Când cineva spune ‎că merge cu motocicleta, spui: „Serios?”
‎- Că e periculos. ‎- Da.
‎Puteau termina aici,
‎- …dar ei tot vorbesc. ‎- Da.
‎Vorbesc și despre eșapament.
‎Pe ea o interesează diferite subiecte, ‎nu doar ăsta.
‎Și toate se întâmplă să aibă legătură
‎- …cu Jin-young. ‎- Da.
‎- E destinul. ‎- Se potrivesc.
‎PARADIS ‎JONG-WOO ȘI SEUL-KI
‎Totul arată așa de bine!
‎Avem câte două furculițe fiecare.
‎- Asta? ‎- Da.
‎E cea mai groasă friptură ‎pe care am văzut-o.
‎Ce bine arată!
‎Mediu făcută? Ce sos ai dori?
‎Miroase-l mai întâi.
‎- A ce miroase? ‎- Sos de friptură.
‎Friptură? Bine.
‎Se topește în gură sau e tare?
‎Ia gustă acum!
‎E foarte bună, nu?
‎- Deci de asta lumea… ‎- Da.
‎…nu mănâncă mult în Infern.
‎E foarte bună, nu?
‎Sunt fericită!
‎E cea mai bună mâncare mâncată vreodată!
‎- Ce ai mâncat ultima oară? ‎- Nu țin minte.
‎Bine.
‎- Să ții minte ce mănânci azi. ‎- Sigur.
‎- Seul-ki, mănânci creveți? ‎- Da.
‎Mulțumesc.
‎- Mănânci ciuperci? ‎- Da, îmi plac.
‎- Mulțumesc. ‎- Gustă asta și asta.
‎Gustă mielul înainte să se răcească.
‎Mie îmi ajunge.
‎- Te-ai săturat? ‎- Mănâncă mai mult.
‎Nu-mi trebuie nimic.
‎E suficient că sunt aici cu tine.
‎Parcă aș visa acum, fiindcă visul meu
‎- …a devenit realitate. ‎- Jong-woo,
‎pot să te întreb ceva?
‎- Acum? ‎- Da.
‎- Cu ce te ocupi? ‎- Ce meserie am?
‎Nu știm nimic acum.
‎Ești prima dată aici cu mine, deci…
‎Poți să ghicești?
‎Ai vreo bănuială?
‎Model, actor sau cântăreț de K-pop?
‎O să-ți dau un indiciu.
‎Un indiciu.
‎E foarte aproape de noi acum.
‎E ceva ce tocmai am mâncat. E aproape.
‎Nu știu.
‎Habar nu am.
‎Ei bine…
‎E asta.
‎- Cafea? ‎- Da, o cafenea.
‎Am o cafenea cu părinții mei.
‎- Ne ocupăm de ea împreună. ‎- Înțeleg.
‎Unde e?
‎- În Gangwon-do. ‎- Gangwon-do?
‎Da, în Gangwon-do.
‎Am fost la multe cafenele în Gangwon-do.
‎- Serios? De curând? ‎- Da.
‎Dacă-mi spui, poate știu.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Cafea de porumb super-dulce.
‎Știu cafeneaua!
‎- Da? Cum așa? ‎- Da.
‎- Deci sunt… ‎- Te-am văzut pe Instagram.
‎- Pe mine? ‎- Da.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Voiam să beau cafea de porumb super-dulce.
‎Am căutat ‎și cafeneaua ta a fost prima găsită.
‎Serios?
‎Sunt barista.
‎Cu familia mea, mă ocup de o cafenea
‎renumită pentru cafeaua de porumb ‎super-dulce.
‎CAFEA DE PORUMB ‎EPUIZATĂ
‎Nu e un local renumit?
‎Cum e așa de grozav un barista?
‎Ca barista, ‎sunt mândru de gustul cafelei mele.
‎Ca să asigur cea mai bună calitate,
‎pregătesc frișca dis-de-dimineață.
‎Apoi reglez mașina de râșnit cafea ‎și pregătesc cafetiera.
‎Încerc mereu să fac cea mai bună cafea ‎pentru clienții mei.
‎CHOI JONG-WOO ‎BARISTA
‎Poți să ghicești câți ani am, nu?
‎Douăzeci și opt?
‎- Am 28? ‎- Da.
‎Spune tu prima.
‎- Spune-mi tu prima ce vârstă ai. ‎- Poftim?
‎Am 25 de ani.
‎- Serios? ‎- Da.
‎- Serios? ‎- Da. De ce?
‎- Înțeleg. ‎- Ai și tu 25 de ani?
‎Da.
‎Am 25 de ani.
‎Avem aceeași vârstă.
‎De asta sunt în largul meu ‎când îți spun pe nume.
‎Serios? Eu…
‎Credeam că ești mai mare ca mine. ‎Felul în care vorbești…
‎Dar stai!
‎- Chiar ai 25 de ani? ‎- Da, m-am născut în 1998.
‎Pe 3 martie 1998.
‎Ce tare! Ce ciudat! Te-ai născut în 1998.
‎Seul-ki, arăți
‎ca o vedetă în devenire.
‎- Vrei să-ți spun? ‎- Da.
‎Studiez pianul.
‎- Pianul? ‎- Da, sunt studentă la pian.
‎De asta nu ai unghiile făcute?
‎Da. Nu mi-am făcut niciodată unghiile.
‎- Pot să-ți văd palmele? ‎- Am mâinile foarte mici.
‎Trebuie să ai vârfurile degetelor ‎mai plinuțe.
‎Serios…
‎- Sunt foarte plinuțe. ‎- Da.
‎Parcă-s niște lăbuțe.
‎Parcă-s lăbuțe de cățeluș… Știi tu.
‎Înțelegi ce spun. Lăbuțe de cățeluș.
‎- Da. ‎- Așa par.
‎Sunt moi.
‎Sunt așa pur și simplu, ‎sau deoarece cânți mult?
‎Nu sunt sigură, ‎dar, dacă te uiți, sunt bătături.
‎Dacă ai cântat la pian ‎până ai făcut bătături,
‎înseamnă că ai atins un obiectiv ‎greu de realizat.
‎Eu așa cred.
‎Am dat greș de multe ori. Dar…
‎- Nu ai renunțat. ‎- Nu.
‎Am multe de învățat de la tine.
‎Eu am fost sportiv.
‎- Ce sport? ‎- Am jucat fotbal.
‎- Aproape zece ani. ‎- Ce tare!
‎La un moment dat,
‎era să intru într-un club profesionist ‎de fotbal.
‎Ar fi trebuit să rezist.
‎Mi-am dat seama de curând că regret
‎c-am renunțat la fotbal.
‎Dar am ales alt drum, ‎așa că n-o să mai renunț.
‎Vreau să îți spun
‎că e o nouă provocare, nu o renunțare.
‎Da, ai dreptate.
‎Și acum vei absolvi?
‎- Da, sunt în ultimul an. ‎- Da?
‎La anul am concertul de absolvire.
‎Ar trebui să vii.
‎- Pot? ‎- La concertul de absolvire.
‎O să aduc două cești de cafea de porumb.
‎O să fie acolo și prietenii tăi,
‎- …deci aduc la pachet. ‎- O rulotă cu cafea?
‎- Vrei asta? ‎- Da!
‎Serios? Bine, îți promit!
‎- Mai întâi, frișca… ‎- Ce frumos!
‎Îmi trebuie multă.
‎- O s-o fac pentru tine. ‎- Mulțumesc.
‎Pare grozav dintr-odată.
‎- Da, vârsta noastră… ‎- Vorbesc prea mult.
‎Cred că e prima oară ‎când vorbesc așa de mult.
‎- Cu mine? Sau în general? ‎- Da.
‎Da, pentru asta…
‎Da. Pentru asta e locul ăsta.
‎- Știu. ‎- Muream să-ți spun în Infern.
‎Știu. Se vedea că abia aștepți să-mi spui.
‎M-am tot gândit la asta în Infern.
‎Deci azi chiar voiai să câștigi.
‎Te-ai lovit mai devreme?
‎Da. Dar nu face nimic.
‎Te-ai lovit și în altă parte?
‎- M-am lovit la genunchi și umeri. ‎- Da?
‎Sincer, am jucat jocul gândind ‎că trebuie să câștig, orice ar fi.
‎Ții minte când ai plâns?
‎Când te-am văzut plângând,
‎am fost și mai hotărât să câștig.
‎Dacă eu aș fi fost pe locul trei
‎și Jin-young te-ar fi ales pe tine,
‎cred că aș fi plâns în Infern.
‎Așa de serios eram.
‎Și tu mi-ai spus multe.
‎Da. Te referi la complimente?
‎Da, complimentele și alte lucruri.
‎Aseară m-ai rugat
‎- …să facem poze împreună. ‎- Da.
‎Când ai vrut o poză cu noi doi…
‎Să facem una împreună.
‎- Cum? ‎- Selfie.
‎Unu, doi, trei.
‎- Arătați bine împreună. ‎- Arătați bine.
‎A fost foarte frumos.
‎- Am adus asta. ‎- Vai!
‎- E un Polaroid? ‎- Da.
‎- Ca să facem poze. ‎- Hai să facem!
‎- A adus aparatul de fotografiat comun? ‎- Da.
‎- Să o facem aici pe prima? ‎- Bine.
‎Unu, doi, trei.
‎- Care e problema? ‎- Nu tipărește?
‎Așteaptă!
‎Poate că nu are film.
‎- Ba are. ‎- Deschide-l.
‎Nu se poate.
‎Scuzați-mă, dle. Nu are film.
‎Vai de mine!
‎Dar asta-l face pe Jong-woo fermecător. ‎Toate astea.
‎- Felul lui ciudat de a fi. ‎- Da.
‎Și e destul de tânăr.
‎- Trebuia să fiu pregătit. ‎- Nu, hai să ne bucurăm de clipă!
‎- Putem face fotografii cu ochii. ‎- Ținem minte.
‎Da. Avem multe de făcut, ‎de exemplu, să înotăm.
‎- Vrei să înoți? ‎- Da.
‎Da.
‎- Hai să ne schimbăm. ‎- Da.
‎Bine.
‎- Lui Seul-ki nu-i place să bea alcool. ‎- Da.
‎De asta îi plac cafeaua, ‎cafenelele drăguțe,
‎- …face poze. ‎- Da.
‎„Dar proprietarul renumitei cafenele ‎la care voiam să mă duc ești tu?”
‎De asta e uimitor.
‎- Da. ‎- Sunt multe cafenele
‎- …în Gangwon-do. ‎- Știu.
‎- De asta cred… ‎- E uimitor.
‎…că acum îi place mai mult de el
‎- …decât înainte. ‎- De acord.
‎- Da. ‎- Și încă ceva,
‎Seul-ki parcă preluase inițiativa ‎cu Jong-woo,
‎față de cum fusese cu ceilalți în Paradis.
‎Da. Și eu am simțit asta.
‎Părea că ține mult ‎să se înțeleagă cu Jong-woo,
‎așa că mi s-a părut ceva pozitiv.
‎Eu am emoții, fiindcă mi se pare
‎că Seul-ki nu pare prea încântată, ‎nu pare să se distreze cu el.
‎Parcă se simte forțată ‎să spună la fel ca el.
‎„O să am grijă ‎ca Jong-woo să fie fericit azi.”
‎Simt hotărârea asta.
‎Poate că asta simțea la început,
‎dar, pe măsură ce vorbesc, ea devine…
‎- Mai relaxată? ‎- Da, așa cred.
‎Jong-woo își exprimă sentimentele complet.
‎Dar nu cred ‎că Seul-ki știe să răspundă la asta.
‎Cred că vrea să-l răsplătească pentru tot.
‎- Din recunoștință? ‎- De parcă…
‎- De asta mă tem.
‎Dar, în final, ‎femeile preferă bărbații ca Jong-woo.
‎Cineva ca Seul-ki ‎ar putea alege un băiat ca Jong-woo.
‎- Înțeleg. ‎- În cele din urmă.
‎Va trebui să vedem.
‎Sunt curios dacă sentimentele unei femei ‎se pot schimba
‎când un bărbat e așa de nobil și de pur ‎față de ea.
‎- Desigur. ‎- Serios?
‎Sigur.
‎Depinde de persoană.
‎Sentimentele uneia se pot schimba, ‎ale alteia, nu.
‎- Chiar depinde de persoană. ‎- Da.
‎- Azi, când ai câștigat… ‎- Da.
‎…știi cum au fost locurile unu, ‎doi și trei?
‎- Da. ‎- Nu-i așa?
‎Ai fost al treilea. ‎Cea cu care nu te-ai putut duce…
‎Sau cea cu care voiai să te duci ‎fusese deja aleasă, da?
‎- Cu care voiai cel mai mult să mergi. ‎- Păi…
‎Cel mai mult…
‎Poți fi sincer. Nu face nimic.
‎- Erau două persoane. ‎- Da.
‎M-am gândit la două persoane. ‎Una erai tu, Nadine.
‎- Da. ‎- Și mai e o persoană, dar…
‎Chiar voiam să vorbesc cu tine aici.
‎- Eram curios ce faci. ‎- Înțeleg.
‎- E singurul loc în care putem vorbi. ‎- Da.
‎Chiar voiam să aflu mai multe despre tine.
‎Bine.
‎Așa că voiam să vin aici cu tine.
‎Dar cealaltă persoană la care mă gândeam…
‎Da.
‎Speram că n-o să vină aici cu alt băiat, ‎că o să stea acolo.
‎Dacă veneam, ‎voiam să vin cu tine sau cu ea.
‎- Cu una din două. ‎- Înțeleg.
‎Așa că nu cred că aveam dubii.
‎Ea a plecat cu altul, ‎așa că te-am ales imediat.
‎- Înțeleg. ‎- Da.
‎- Nu cred c-a fost fericită să audă asta. ‎- Da.
‎- Ea a întrebat, el a răspuns. ‎- Sincer.
‎- Așa e Jin-young. ‎- Da.
‎E foarte sincer.
‎Dar o să te descurci cu studiile
‎și cu întâlnirile?
‎Da, dar mă implic total ‎când sunt într-o relație.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Cred că de asta e mai greu pentru mine.
‎De obicei nu mă emoționez, ‎dar o fac când sunt într-o relație.
‎- Înțeleg. ‎- Devin așa.
‎De asta nu ies la întâlniri.
‎- Dar tu ai un vis clar, Nadine. ‎- Da.
‎Cred că asta ar putea fi
‎un obstacol în relațiile tale.
‎La asta m-am gândit mai devreme, ‎când vorbeam.
‎Ești sigură de asta ‎și știi ce ai de făcut.
‎Da.
‎- Calea ta îți este foarte clară. ‎- Da.
‎Dar chiar cred că pot găsi pe cineva
‎care să îmi susțină visul.
‎Înțeleg.
‎Sigur, poate că n-aș reuși să petrec ‎prea mult timp cu el,
‎dar timpul petrecut împreună
‎ar putea fi mai semnificativ, după mine.
‎De ce ai tăcut dintr-odată?
‎- Poftim? ‎- De ce ai tăcut?
‎Mă gândeam.
‎Aflu lucruri noi despre mine, de care ‎nu eram conștient înainte să vin aici.
‎- Mie îmi plac anumite tipuri. ‎- Da.
‎Dar acum sunt atras de persoane…
‎- …care sunt diferite… ‎- Da.
‎…pentru prima dată.
‎- Chiar ai învățat multe despre tine. ‎- Da.
‎Cred că da.
‎Înțeleg.
‎- Jin-young pare să aibă dubii. ‎- Da.
‎Deci Nadine îl studiază acum.
‎Se pare că au întâlnit ‎o problemă serioasă.
‎Ca să vedem asta pozitiv, ‎Jin-young se întreabă deja
‎cum ar fi să fie într-o relație cu Nadine.
‎- Da. ‎- Faptul că-și face griji pentru asta
‎mă face să cred ‎că începe să-i placă de ea.
‎Se gândește la asta
‎- …fiindcă e interesat? ‎- Da.
‎A zis că a aflat lucruri ‎despre care nu era conștient…
‎- Asta înseamnă ceva. ‎- Da.
‎În final, înseamnă că el se gândește ‎la Nadine. Eu așa consider.
‎„Mă gândesc să iau avionul până la Boston ‎pentru persoana iubită?”
‎- „Așa este?” ‎- Da.
‎La început ea nu-l interesa, ‎nu era genul lui,
‎dar acum simte altceva, ‎fiindcă e interesat.
‎Cred că de asta spune că sentimentele lui ‎s-au schimbat de când a venit aici.
‎- Înțeleg. ‎- Da.
‎Dacă nu se întâmplă nimic între el ‎și Seul-ki când se întorc în Infern,
‎atunci asta ar putea să meargă.
‎- Mă întreb dacă… ‎- Eu cred că,
‎imediat ce se întorc în Infern,
‎Seul-ki și Jin-young vor sta de vorbă,
‎iar Nadine și Jong-woo se vor uita la ei ‎din nou.
‎- Da. ‎- Nu!
‎Nu e chiar așa de rece.
‎- Să verificăm temperatura? ‎- Da.
‎Scoate aburi. E caldă.
‎E fierbinte!
‎Cred că te-a usturat. Ești bine?
‎Rezist.
‎Cum am făcut azi.
‎Priveliștea de aici e minunată!
‎- Se văd luminițele. ‎- Da.
‎- Ce e aia? Luna? ‎- Da, cred că e luna.
‎Luna e foarte frumoasă.
‎- A răsărit doar pentru noi doi. ‎- Da, din nou.
‎Luna e frumoasă astă-seară.
‎Totul e frumos.
‎Serios. Totul e frumos.
‎- Nu spune asta. ‎- De ce? Te rușinezi?
‎E plăcut.
‎Nu credeam că, dacă vin aici,
‎o să mă simt copleșit.
‎Nici eu. Nu mi-am închipuit
‎că o să-mi bată inima ‎și o să mă emoționez aici.
‎Cred că timpul petrecut aici
‎mi-a permis să aflu ceva nou despre mine.
‎Am o întrebare.
‎E a șaptea sau o opta zi.
‎- Am trecut prin multe. ‎- Da.
‎Acum, că ne apropiem de sfârșit,
‎ai luat vreo hotărâre ‎în ce privește sentimentele?
‎- Sunt doar curios. ‎- Înțeleg.
‎Sincer, crezusem că m-am hotărât.
‎Da.
‎Dar…
‎- Nu sunt sigură… ‎- Bine.
‎Bine. N-o să te presez.
‎Sunt doar…
‎foarte…
‎Ei bine…
‎Cum să spun asta?
‎Fiindcă mă interesezi foarte mult…
‎mă pregătesc sufletește
‎să nu mă doară decizia ta finală.
‎Vai!
‎Mă simt foarte…
‎Dar…
‎ei bine…
‎Cum să spun asta?
‎Toți au un mod diferit de a vorbi.
‎De când am venit aici,
‎m-am gândit la un singur lucru.
‎Că trebuie să fac ‎ceea ce-mi spune inima să fac
‎- …și să mă străduiesc. ‎- Da.
‎Asta fac acum.
‎- Deci… ‎- Așa se pare.
‎Jong-woo, urmează-ți și tu inima.
‎Să ne străduim amândoi.
‎Bine, prietenă din 1998. Să ne străduim,
‎mai ales că suntem amândoi ‎din Anul Tigrului.
‎Nu?
‎Da…
‎E trist, ‎fiindcă ea l-a făcut să se îndrăgostească.
‎Probabil voia să exprime asta, ‎probabil o iubește mult,
‎dar știe că ea simte presiunea.
‎Așa că se controlează,
‎se reține și încearcă să renunțe. ‎Văd toate astea.
‎Îmi pare rău de el.
‎Privești pe cineva care se îndrăgostește…
‎Când ne place cineva, toți ne purtăm așa.
‎Ne simțim mici alături de ei.
‎Da.
‎Cred că Seul-ki se străduiește, ‎cum a spus.
‎- Da. ‎- Dar Seul-ki…
‎Nu trebuie să te străduiești ‎ca să simți dragoste.
‎E ceva ce nu poți ascunde, ca răceala.
‎- Seul-ki face tot ce poate. ‎- Da.
‎Asta cred eu.
‎- Îmi pare rău. ‎- Inima mea e…
‎INFERN
‎Ce faci aici? ‎De ce nu poți haine mai călduroase?
‎Trebuie să vorbim.
‎- Du-te tu prima. Îți aduc o jachetă. ‎- Bine.
‎- Poartă asta. Ți-e frig? ‎- Asta?
‎- Așa? ‎- Așa. O să-ți fie mai cald.
‎- E mare, așa că… ‎- Bine.
‎Ce frig e!
‎- Astăzi… ‎- Da.
‎Ar trebui măcar să vorbesc cu tine,
‎fiindcă nu m-am dus în Paradis cu tine
‎când am câștigat locul întâi.
‎Așa că voiam să vorbim.
‎Nu face nimic. Nu mă deranjează.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Dacă tu mă alegeai pe mine
‎fiindcă eu te alesesem pe tine, ‎putea să pară
‎- …că o faci din obligație. ‎- Da.
‎Așa că am fost fericit că n-ai făcut-o ‎și ai luat pe altcineva.
‎Serios?
‎Da, vreau doar să nu-ți pese ‎de ce cred ceilalți
‎și să faci ce vrei aici,
‎să-ți urmezi inima.
‎- Eu doar… ‎- Da?
‎M-am tot gândit: „Ce e bun e bun.”
‎Am încercat să nu sufăr.
‎Am încercat să iau hotărâri ‎bune pentru toți.
‎- Dar, din cauza asta, îmi era greu. ‎- Da.
‎Nu am vrut să mă gândesc la alții,
‎am vrut să fac ce vreau, dar n-a mers.
‎- Așa că a fost frustrant. ‎- Da. Înțeleg.
‎Dar apoi
‎tu m-ai luat în Paradis cu tine și…
‎Cum să spun? Îți eram…
‎Mi-ai zis să nu-ți spun, ‎nu știu cum reacționezi,
‎dar îți mulțumesc.
‎- Ți-am zis să nu-mi mulțumești? ‎- Da.
‎Cu tine, înainte să te aleg,
‎când am vorbit… M-am tot gândit la tine.
‎- Serios? ‎- Mie
‎îmi pari foarte energică, dar…
‎Îmi dădeam seama că-ți este greu.
‎Nu știu de ce, ‎dar simțeam că îți este greu.
‎Am putut simți asta.
‎Așa că m-am gândit mult la tine
‎și cred că voiam să mă duc acolo cu tine
‎ca să te ajut să te relaxezi ‎într-un loc comod.
‎Serios.
‎E de înțeles că ți-a fost greu.
‎Înveselește-te!
‎- Bine. ‎- Chiar îmi fac griji.
‎Mulțumesc.
‎Simt asta.
‎Nu știu. Doar că tu…
‎Când sunt aici, ‎sunt relaxat când ești tu prin preajmă.
‎Vai de mine!
‎- Se simte relaxat cu ea. ‎- Se-jun.
‎- Ce frumos! ‎- E protectorul ei.
‎Mă simt relaxat când ești prin preajmă.
‎Am nevoie de tine pe lângă mine, ‎ca să fiu relaxat.
‎Înțeleg.
‎Doamne!
‎Îmi fac griji pentru tine.
‎- Lui So-e i-a fost foarte greu. ‎- Da.
‎Și, când So-e a ales a doua oară, ‎a ales pe altcineva.
‎Iar el a zis că nu-i pasă,
‎că vrea ca ea să aleagă pe altcineva ‎și vrea doar ca So-e să fie fericită.
‎Credeam că Se-jun a spus asta ‎fiindcă nu o place,
‎dar nu-i așa.
‎El s-a ținut numai de So-e ‎fiindcă o place cu adevărat.
‎Acum, că mă gândesc mai bine, ‎cred că e stilul lui Se-jun.
‎Asta părea s-o deranjeze pe So-e, nu?
‎- Da. ‎- Fiindcă a luat pe altcineva cu ea.
‎So-e s-a simțit mai bine ‎datorită lui Se-jun.
‎- Da. ‎- Da.
‎Noroc!
‎Ce părere ai?
‎- E bun? ‎- Da.
‎E foarte bun.
‎Îți plac pepenii?
‎Îmi plac mult.
‎Îmi plac fructele.
‎Celor frumoși le plac fructele.
‎Chiar îmi plac.
‎- Celor chiar frumoși… ‎- Îmi plac.
‎Celor frumoși le plac fructele.
‎Ție-ți plac?
‎- Foarte mult. ‎- Deci ești frumos.
‎Există multe lucruri delicioase pe lume.
‎Când plecăm, ‎să ne ducem la sashimi și soju.
‎Așa ar trebui.
‎Să vin la Yeouido?
‎Ești binevenită oricând. Serios.
‎Serios? Nu știu nimic despre Yeouido.
‎Eu știu multe.
‎Atunci, o să stau lângă cineva ‎care cunoaște multe locuri
‎- …ca să aflu despre Yeouido. ‎- Da.
‎- O să-ți spun tot. ‎- E o insulă ca Infernul.
‎- Am băut repede. ‎- Ce tare!
‎Da, e foarte plăcut.
‎Băutura asta e chiar bună.
‎Așa e.
‎E chiar bună.
‎De mult n-am mai băut ceva rece și dulce.
‎E foarte bună.
‎- E bună, nu? ‎- Da.
‎E bună fiindcă mă hrănești tu.
‎Te hrănesc ‎fiindcă nu vrei să mănânci singur.
‎Știi de ce nu am mâncat-o?
‎Fiindcă așteptam să mă hrănești tu.
‎Să nu devină un obicei.
‎- Vai de mine! ‎- Ce e asta?
‎E ca faza de lună de miere a unei relații.
‎Nu e comic deloc, dar ei încă mai râd.
‎- Se privesc… ‎- Sunt fericiți.
‎- Totul e minunat pentru ei. ‎- Da.
‎Imaginați-vă ce fericiți se simt!
‎Tu mă faci foarte curios.
‎Vreau să te cunosc.
‎Mă întreb ce gândești ‎despre diferite lucruri.
‎Mă întreb la ce te gândești de obicei.
‎Tu mă faci curios.
‎Nu mă mai spăl pe mână.
‎O să-mi spăl numai dreapta.
‎Să nu spăl nici mâna asta?
‎Porumbeii ăștia…
‎- Sunt prea dulci! ‎- Da.
‎O să cer un pat în plus, ‎pregătește-te de culcare.
‎- Bine. Nu, așteaptă. ‎- Bine.
‎Adică, oricum…
‎Stai să ne gândim.
‎- Bine. ‎- Bine.
‎Trebuie să fac duș înainte de culcare.
‎Stai să mă întind o clipă.
‎Înainte să mă spăl, ‎trebuie să mă gândesc cum.
‎Vai de mine!
‎Seo-eun.
‎Tot nu te trezești.
‎Ce faci?
‎Nu sunt fraieră.
‎Trezește-mă în cinci minute.
‎Bine.
‎Mi se pare mie sau răsare soarele?
‎- Da, puțin. ‎- Nu-i așa?
‎Cât e ceasul? E ora 5.00?
‎Ori e 4.00, ori e 5.00.
‎- Poftim? ‎- Au stat treji?
‎- Au băut toată noaptea? ‎- Au stat până la răsărit?
‎Ce tare!
‎- Probabil s-au distrat. ‎- Da.
‎- E uimitor! ‎- Ce?
‎Totul e uimitor!
‎E frumos.
‎E frumos?
‎E frumos, uimitor și bine.
‎Îți mulțumesc că ai venit azi.
‎Îți mulțumesc…
‎că mi-ai spus să vin azi.
‎Nu cred ‎că se mai poate băga cineva între ei.
‎- E emoționant. ‎- Da.
‎De când au plecat din Infern,
‎au stat împreună 12 ore, ‎inclusiv timpul de dormit.
‎- Da. ‎- Dar nu vor să doarmă.
‎- Doamne! ‎- Pentru ei, orice minut contează.
‎Credeam că e seara.
‎- De aia le e somn. ‎- Au stat treji.
‎Îmi bate inima văzându-i.
‎Știi cum cuplurile sunt încântate ‎în fazele timpurii
‎ale relației, fiindcă sunt fericiți?
‎Cred că, în loc să dormi în același pat,
‎dacă stai mai departe, față în față,
‎- …e mult mai romantic. ‎- Da.
‎DECIZIA FINALĂ ‎Z-1
‎Ne-am întors în Infern.
‎- Ai grijă. ‎- Bine. Mai încet.
‎- Pare familiar. ‎- Pare familiar.
‎Chiar este.
‎- Mă-ntreb ce fac ceilalți. ‎- Nu-i așa?
‎Te întreabă multe când te întorci.
‎- Da. ‎- „Ce-ai făcut? Cum a fost?”
‎„A fost frumos?”
‎- „Te-ai răzgândit?” ‎- „Te-ai răzgândit?”
‎Nu-mi vine să cred că e ultima seară!
‎- Ne-am întors. ‎- Ne-am întors.
‎V-ați întors!
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Hello! ‎- V-ați distrat?
‎Pare că voi doi da.
‎Bună!
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- V-ați distrat? ‎- Bună!
‎Da.
‎- V-ați întors! ‎- Vedeta noastră!
‎- Bună! ‎- Cum a fost?
‎Nu mai țin minte. Eram prea emoționat.
‎- Emoționat? ‎- Fiindcă eram prea entuziasmat.
‎Te gândiseși la asta de zece ori.
‎Da.
‎- Mi s-a împlinit visul. ‎- Te-ai descurcat bine.
‎Arăți bine, Seul-ki.
‎Știți cum putem vorbi despre meserie, ‎vârstă și altele?
‎- Da. ‎- Acum mă simt mai relaxată
‎- …lângă Jong-woo. ‎- Da.
‎- Vreau să știu ce face. ‎- Numai tu știi.
‎- Doar Seul-ki știe. ‎- Da.
‎Dar am aflat că e cineva ‎pe care îl cunosc deja și a fost ciudat.
‎- Adică… ‎- Îl cunoști deja?
‎- L-am văzut pe Jong-woo odată. ‎- L-ai văzut? E YouTuber?
‎- Sunt curioasă. ‎- Ieri a fost uimitor.
‎- Acum mă simt mai apropiată de Jong-woo. ‎- E bine.
‎Eu…
‎Ți-a plăcut.
‎Termină!
‎Atunci, ce-l putem întreba?
‎Jong-woo n-a zis nimic, ‎dar voi ați început să râdeți.
‎A fost bine.
‎Imediat ce am spus asta, ‎Jong-woo a zâmbit.
‎Nu.
‎Când am intrat acolo, zâmbeam tot timpul.
‎Am vorbit mult.
‎Când am aflat vârstele și meseriile, ‎am fost surprinși.
‎Amândoi? Serios?
‎M-a surprins ceea ce face.
‎I se potrivește, dacă te gândești.
‎Cum te simți acum, că știi?
‎Am fost șocat.
‎Nu mă așteptam.
‎- Și tu, Nadine? ‎- Nadine.
‎- A fost foarte frumos.
‎Am avut niște experiențe în comun.
‎Lucruri similare.
‎- Min-su probabil că știe. ‎- Da.
‎Am făcut și eu lucruri pe care le face el.
‎- Deci ați vorbit despre multe. ‎- Probabil nonstop.
‎Păreau să se înțeleagă bine.
‎Practic, e în luna de miere.
‎- Știu. ‎- A venit din luna de miere.
‎După ce se termină asta, căsătoriți-vă.
‎- Mi-a zis cineva că o faceți. ‎- Ce spui?
‎- A dormit doar o oră. ‎- Nu, două ore și jumătate.
‎- Ați vorbit toată noaptea? ‎- Luna de miere?
‎Se aude că ai dormit doar o oră.
‎- Eu? ‎- Da.
‎Aud că n-ai dormit.
‎- Serios? ‎- Ce s-a întâmplat?
‎- Ba am dormit. ‎- Sunt curios.
‎- Cât ați dormit? ‎- Cam o oră.
‎Ați vorbit noaptea?
‎- Ați vorbit toată noaptea? ‎- Da.
‎- E mult. ‎- Ești rezistent.
‎Ne-am dus acolo, era a doua oară.
‎Ni s-a dat aceeași cameră.
‎Așa că am fost în același loc
‎de la început la sfârșit, ‎dar a fost altfel.
‎- Înțeleg. ‎- Da.
‎Așa că a fost ceva important.
‎- Să lăsăm gențile și să ne ducem. ‎- Să le ducem la vestiar.
‎Bine.
‎- Of! ‎- Acum urăsc timpul liber.
‎- De ce? Nu vrei să discuți cu Jin-young? ‎- Vreau, dar mă și tem.
‎- Cum? De ce? ‎- Mă tem.
‎După ce ajung acolo,
‎- …probabil o să pot. ‎- E bine.
‎Dar să îl chem afară…
‎Mă tem că o să-i fiu doar prietenă.
‎- Fiindcă s-a hotărât deja? ‎- Dacă-i spun.
‎Jin-young n-ar face asta.
‎- Crezi? ‎- Ați fost de două ori în Paradis.
‎Sunteți apropiați.
‎Cel mai fierbinte infern din lume, ‎Iadul celor singuri.
‎Azi e ultima zi pentru întâlniri, ‎înainte de decizia finală de mâine.
‎Bucurați-vă de întâlnire până la sfârșit, ‎ca să nu aveți regrete.
‎Scuzați-mă.
‎Pa!
‎Du-te să-i spui!
‎Subtitrarea: Anca Irina Dumitru