SHIN SEUL-KI
PARK SE-JEONG
CHOI JONG-WOO
LEE SO-E
JO YOONG-JAE
LEE NADINE
KIM HAN-BIN
SHIN DONG-WOO
CHOI SEO-EUN
KIM JIN-YOUNG
KIM SE-JUN
LIM MIN-SU
SINGLE'S INFERNO
Single's Inferno er verdens hedeste inferno.
I dag er sidste dag til at date frit inden den endelige beslutning i morgen.
Få mest muligt ud af tiden her, så I ikke fortryder noget.
Undskyld mig.
Vi ses.
Fortæl hende det.
-Han smuttede først. -Ja.
Han var et skridt foran.
Jong-woo kom bagefter.
Gik han over til hende?
-Ja, han gjorde. -Okay.
-Så bagefter… -Så venter jeg.
Jeg vil også snakke med hende.
Tja, du tilbragte meget tid med hende.
-Ja. -Ja.
Vi var sammen hele tiden.
Også Dong-woo?
-"Du tilbragte meget tid med hende." -Hørte I det?
Dong-woo er også vild med Seul-ki.
Hun tager makeup på sådan her.
Hvem leder du efter?
Derovre.
I omklædningsrummet.
Jeg finder ham, når de er færdige.
Hvad med at opsøge ham først?
Hans ansigtsudtryk var meget…
Det er okay.
-Det er en flue. -Er det?
-Ja, ikke? -Det er okay.
Jeg ordner hår.
Det var naturligt.
-Til hver en tid. -Seul-ki?
-Ja? -Ja, tak.
Ja.
Du går ud, ikke?
Jeg kommer tilbage. Et øjeblik.
-Fandt du hende? -Ja.
-Jong-woo, jeg skal skynde mig lidt. -Okay, forstået.
Må jeg tale med hende først?
Vi…
-Nu bliver jeg lidt nervøs. -Okay.
Vi står i kø.
Står I to i kø?
-Ja. -Også dig, Dong-woo?
-Ja, også mig. -Kom ikke op at slås.
-Gå du først. -Er det ikke lige meget?
Det tager ikke lang tid.
Lad os hente noget vand, Seul-ki.
Okay. Det er jeg god til.
Vis mig vejen til vandet.
-Jeg kender ikke vejen. -Følg mig.
-Okay. -Du var i Paradis fire gange,
så du ved ikke noget om Inferno.
Inferno føles som Paradis for mig nu.
Inferno er dejligt.
De to har altså også god kemi.
Ja.
Hvordan gik det i går?
-I går? -Ja.
-I går… -Jeg hørte, I hyggede jer.
-Sagde Nadine det? -Ja.
Det er meningen, man skal hygge sig.
Det går ikke at være sur.
Hvorfor føles vores tur i Paradis så langt væk?
Synes du ikke, du har en smule travlt?
Du er da også altid afsted.
Du og Jong-woo hyggede jer vist også, ikke?
-Hvor hyggeligt. -Det er rart at se alle.
Lad os hygge os.
-Det er hårdt at tale en-til-en. -Selv med mig?
-Dig? -Ja.
-Skal vi tale en-til-en? -Nej. Helst ikke.
-Jong-woo, du har ændret dig. -Ja.
-Han har ændret sig. -Efter Paradis.
Din stodder.
-Jeg lærte en masse. -Klart.
-Ham her… -Han slapper af.
-Ikke rigtig. -Ja.
Jeg kan ikke slappe af endnu.
Der er for mange hyæner.
Hvor er Seul-ki?
Hun snakker med Jin-young
og henter vand. Han har ikke prøvet det før.
Stå derovre. Jeg tager et af dig foran havet.
Okay.
Det er godt. Rigtig godt.
Tre, to, en.
Jeg føler mig akavet. Billeder er altid…
Lad os tage et sammen.
Først med havet i baggrunden.
Tre, to, en.
Hvad sker der her?
-Det er et godt billede. -Er det?
Spanden er vist fuld.
-Er den fuld? -Ja.
Den er tung, ikke?
Den må godt være tung, men…
-Kan du bære den selv? -Ja.
De andre fyre kunne ikke selv, så jeg måtte hjælpe.
Jeg er anderledes, okay?
Jeg er anderledes.
-Vis vej. -Kom.
Hvor fint.
Jeg tager et af dig.
Hvorfor tage billeder af det her?
Blev det godt?
-Du ser godt ud. -Virkelig?
Du er en flot fyr.
Flot fyr…
Skynd dig.
Jin-young bliver ved med at opsøge Seul-ki.
Hvad vil du gøre?
Jeg fortsætter bare som hidtil.
Okay.
Jeg er stadig meget nervøs.
For selvom det var hyggeligt i Paradis,
var det måske kun hyggeligt for mig.
Sådan havde hun det måske ikke.
Det virker ellers, som om hun nød det.
Jeg fik hjertebanken for første gang.
Virkelig?
-Ja. Mit hjerte hamrede. -Jeg er jaloux.
-Jeg kunne ikke se hende i øjnene. -Dejligt for dig.
Dejligt, du kunne have det sådan.
Hvorfor tager det så lang tid? Snakker de hele dagen?
Jeg tror, de snakker hele dagen.
Jeg kan ikke gætte, hvordan Jin-young har det.
Jeg var afsted med ham i går, men jeg er ikke sikker.
Det ville være rart, hvis jeg kunne bytte plads med ham.
-Når nu du vil snakke med ham. -Ja.
Her er dejligt.
Hver gang vi prøver, er det svært at starte en samtale.
-Ikke? -Jo.
Hvordan mon det kan være?
Fik jeg sagt
-det med dysten. Sagde jeg det? -Hvad?
At du så vildt sej ud.
-Nej. -Fik jeg sagt det?
Du sagde, jeg så sej ud, men du brugte ikke ordet "vildt".
Det gjorde jeg måske.
Du sagde bare, jeg så sej ud.
-Det var en fejl. -Du burde blive ved.
Nu er du meget stolt.
-Ej, slet ikke. -Nu holder jeg mund.
Sådan er jeg ikke. Jeg er den beskedne type.
Du så altså vildt sej ud. Vent.
-Så jeg sej ud? -Nej.
-Se lige? Han har hendes hjerte. -Lad os slukke for det.
Hun er kun akavet over for ham.
-Ja. -Ja.
Hvor blev hendes selvtillid af?
Hvem heppede du på?
Må jeg være ærlig?
Vær ærlig.
-Vær ærlig. -Ærlig talt,
så håbede jeg dengang, at Jong-woo ville vinde.
Men altså…
Jeg tror, jeg kiggede på dig…
…hele tiden.
Jeg holdt også øje, da du wrestlede.
Det må have set fjollet ud.
Hvem heppede du på?
-Mig? -Ja.
Jeg heppede da på dig.
Hvad er det vigtigste for dig hos en partner?
-Mig? -Ja.
Et sødt smil?
-Ja. -En, der smiler med øjnene?
-Ja. -Okay.
Hvad med det indre? Hvad sagde du om det?
En som dig?
Det er slut.
Hvem andre minder om ham?
-Nej, vel? -Hun siger bare, hun er vild med ham.
Det lyder som en kærlighedserklæring.
En som dig?
En som mig? Hvordan er jeg?
-Hvad? -Sådan lidt…
En, der er i mine tanker.
Selvom jeg rigtig godt kan lide Jong-woo,
så brød jeg mig ikke om at se jer sammen.
Helt ærligt.
Da vi skulle til Paradis i går, måtte jeg vente, fordi jeg kom nummer tre.
Og jeg gad ikke se på jer to.
Nå, hvordan har du det?
Har du fundet ud af det?
Ja.
Har du besluttet dig?
Mig? Nej, ikke endnu.
Jeg tror ikke…
…det er slut endnu.
Vi må se, hvordan det går.
-Okay. -Ja.
-Seriøst? -Helt til sidste scene.
Han snor hende om sin lillefinger.
Han er den bedste til det.
-Han holder sig ude af rækkevidde. -Ja.
Hun prøver at nå ham, men…
-Okay. -Ja.
Der er også nogle ting, der bekymrer mig.
Okay.
Hvilke ting?
Jeg synes ikke, mit job er…
Jeg tror ikke, jeg har fundet stabilitet, efter jeg blev færdig i hæren,
så inden jeg kom herhen, tænkte jeg,
at jeg ledte efter en, der havde en stabil tilværelse.
Jeg har jo så travlt
med at sørge for mig selv lige nu.
Jeg tror ikke, jeg vil kunne klare
at tage mig af en kæreste også.
Jeg er kun et menneske.
Jeg tror bare, jeg ledte efter en person,
som jeg kan lide, og som mit hjerte trækker i retning af.
Derfor er jeg meget forvirret lige nu.
Hvis du tænker for meget over det, bliver du kun mere forvirret.
Gør dit bedste og følg dit hjerte.
Jeg kom her i håb om at møde en, jeg virkelig havde god kemi med.
Derfor er jeg forvirret.
Det, der bekymrede mig, var hendes job.
Hun er studerende.
Der er garanteret meget, hun stadig har til gode at opnå.
Jeg er ikke sikker på, jeg kan være ved hendes side igennem alt det,
så det forvirrer mig.
-Seul-ki og Nadine er begge studerende. -Ja.
Så han tænker måske,
at de ikke får meget tid til hinanden.
Han har sikkert mange grunde til at tænke sådan.
Men for Jin-young…
Det virker,
-som om han leder efter en hustru. -Præcis.
Det er bare dating, men han tager det enormt alvorligt.
Det virker, som om han tænker meget på fremtiden, når han møder nogen.
På den måde tænker han langt forud.
Fordi han ikke har stabilitet.
-Selv. -Han frygter vist,
at hvis hans kæreste har brug for støtte,
vil han måske ikke kunne give den.
-Han tænker for langt frem. -Ja.
Seul-ki må tænke: "Hvad snakker han om?"
Det må være svært for hende.
Fra hendes perspektiv kan det godt ligne en afvisning.
Så derfor håber jeg, at hun måske vælger Jong-woo…
-Altså… -Har vi ikke givet op på det?
-Jin-young… -Det er muligt.
…var ikke forvirret over, hvem han ville have.
Han var bekymret over fremtidige problemer med Seul-ki.
Men hun må have tænkt…
Ja?
…at han var forvirret over, hvem han ville have.
Det, vi ved med sikkerhed, er, at Seul-ki er helt anderledes
sammen med Jin-young end
sammen med Jong-woo eller Dong-woo.
-Ja. -Hun er en helt anden person.
-Hun virker forelsket. -Ja.
Ja.
Tiden går allermest langsomt, når jeg venter.
Lad os slappe af.
Det er svært at slappe af, når jeg ser dem sammen.
Prøv at kigge derover hvert femte minut.
Vi vil jo kunne se, når de kommer ned.
Jeg kan se, når folk kommer,
så jeg sørger for, vi hiver fat i dem først.
-Venter de to også? -Ja.
-Er der to hold, der venter?
-Ja. -Der er venteliste.
Der er en ting, jeg er sur på dig over.
Er du pludselig sur på mig?
-Ja. -Hvorfor?
-Altså… -Ja?
Ingenting.
-Hvad? Gør din sætning færdig. -Bare du ved, der er noget.
Nu kommer de.
Lad os gå dem i møde.
-Nu? -Ja.
Sig det dog.
Hvorfor skal jeg føle mig utilpas?
-Hvorfor? -Det er bare…
Du driller mig.
Det er dig, der driller.
Du er virkelig god til at gøre andres følelser forvirrede.
-Hvad laver I her? -Hvorfor går I så langsomt?
Hvad laver de sammen?
-Lad os vente her. -Okay.
-Stå stille. -Okay.
-"Stå stille." Hvor sjovt. -Ja.
Stå stille. Lad os lige tage det roligt.
Det er sjovt.
I gik så langsomt, at jeg troede, I var skildpadder.
-Skal vi bytte partnere? -Okay.
Hov, de gik.
-Hvor? -De sidder der ikke mere.
-Dong-woo. -Dong-woo.
Dong-woo og Seul-ki.
-Nej. -Det er Min-su og Jin-young.
De blev opsnappet.
Det er som at vente på en taxa,
og nogen så tager den for næsen af en.
-Præcis den følelse. -Og man siger til hinanden:
"Vi skulle være gået længere ned ad gaden."
Eller: "Vi skulle have stået foran dem."
Seul-ki må virkelig være udmattet.
Efter så meget snak.
Åh, nej.
Jeg savnede dig efter at have være sammen to aftener.
Virkelig?
-Seriøst? -Ja.
Du er pludselig meget frembrusende.
-Min-su. -Hvad?
Hvad laver du?
Der fangede du mig på sengen.
Jeg er chokeret.
Sid ned.
Jeg så det et sted.
Der er is i den her.
Lad os bare tale helt afslappet.
Det lyder fint.
Havde du en god aften i Paradis?
Ja. Jeg havde en hyggelig aften i Paradis med Jong-woo.
Jeg er nysgerrig.
Hvordan var det for dig?
-Er der gået ni dage? Otte dage? -Ja.
Føler du, tiden gik hurtigt eller langsomt?
Dagene flød sammen.
Det er svært at huske den tur, fordi det føles som lang tid siden.
Det føles egentlig, som om tiden er fløjet afsted.
Ja. Først syntes jeg,
tiden gik for langsomt, men det er allerede den sidste nat.
Jeg tror, jeg holder mig
til den sti, jeg valgte, da vi ankom.
Jeg ved ikke, om du vil vælge mig,
men jeg respekterer din beslutning.
Jeg vil bare have, du er glad, og jeg håber, det hele udarter sig.
I lige måde.
Dong-woo har også kun øje for en person.
Dong-woo…
-Han er læge, flot, god krop… -Han er ikke typen, der bliver afvist.
Kvinder står i kø efter ham.
Men se ham her. Han er helt nedslået.
Jeg ved ikke, om I kan huske det, men Dong-woo var chokeret,
da Seul-ki ikke virkede interesseret.
-Ja. -Hans ansigt…
-Ja. -Ja, det blev mere og mere…
-"Hvad nu?" -"Hvad sker der?"
-"Hvad i…?" -Ja.
Denne ø gør folk ydmyge.
Han er blevet totalt ydmyget.
-Han vil reflektere. -Ja.
Hyggede du dig i går? Talte du med mange?
Ja, jeg talte meget med de andre.
Men i går havde jeg en masse at tænke over, så jeg var i teltet,
men der tænkte jeg også på dig.
-Virkelig? -Det har ikke været nemt.
-Okay. -Det gik op for mig,
-at vi hyggede os. -Ja.
-Det var sjovt. -Ja.
Siden da har jeg været bekymret for, om der er noget underligt imellem os.
"Vil vi kunne tale sammen, indtil vi skal afsted?"
-Sådan tænkte jeg. -Okay.
Lige meget hvad, så har jeg haft nogle gode dage her.
-Ja. -Og jeg…
Og jeg nød virkelig vores tid sammen.
Det er jeg taknemmelig for.
Og jeg tror også, at du er grunden til, at jeg ikke følte mig utilpas,
-da jeg ankom. -Virkelig?
Så tak for det.
Det skal du vide.
-Tak for en hyggelig tid. -Jeg har også hygget mig.
Nadine.
-Seo-eun. -Middag.
Jeg er i syv sind.
Må jeg?
Selvfølgelig.
Tak.
Hvad skal jeg dog gøre?
Jin-young gik over til Seul-ki først.
Og nu gik Min-su over til Jin-young.
Og så bliver det mig.
Det er kompliceret, og Min-su er vildt glad for Jin-young.
Min-su er 100 % på Jin-young.
Det tror jeg også.
Jeg tror, hun fik et sammenbrud lige før.
Nå, det var så slemt.
Så jeg…
Jeg ved ikke.
Jeg ved det ikke.
Det bliver ikke nemt for Nadine at gå over til Jin-young nu.
Nadine er trådt ud af sin komfortzone flere gange,
-men hun er ikke vant til det. -Nej.
Hun vil helst have, det kommer naturligt…
-Ja. -…for hun er ikke så god til det.
Og nu skal hun kæmpe for det, hvilket er svært.
-Ja. -Ja.
-Hej. -Hvor skal du hen?
Jeg var på vej hen til dig.
Var du?
Ja. Skal vi snakke lidt?
Skal vi det?
-Lad os gå ned til stranden. -Det lyder godt.
Hvad lavede I i går? Var det sjovt?
I går?
Spiste du meget?
Jeg fik tømmermændssuppe til morgen.
Hørte du, vi fik kylling i går?
-Ja. -Rå kylling.
-Det var chokerende. -Jeg hørte, du lavede noget vildt lækkert.
Ja, og Se-jeongs sovs var fantastisk.
Hun er blevet bedre til madlavning.
Ja, ikke? Jeg føler mig lidt truet af hende nu.
-Jeg er nervøs. -Du må op på mærkerne.
-Hr. Kok. -Sidste dag.
Vent. Du ved det godt, ikke?
-Du kan ikke skjule det. -Jeg var så tæt på.
Hvorfor er du pludselig nervøs sammen med mig?
-Jeg skjulte det fra de andre. -Hvad?
Du tager konceptet for alvorligt.
Det er indviklet.
Hele mit liv
har jeg set mig selv som en usentimental person.
Men takket være dig
ved jeg nu, at jeg har følelser.
Lige nu føler jeg, at jeg bare vil have, du er glad.
Jeg føler kun, at du skal være glad.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal beskrive det, men…
Jeg har ikke prøvet noget. Jeg har bare heppet på dig.
Det var nok min måde at tackle det på.
Det var rart. Jeg tager gode minder med.
Det er sidste dag. Hvordan har du det?
Har tiden her været god for dig?
Jeg har virkelig hygget mig takket være dig.
-Det er godt. -Jeg er glad
og taknemmelig for alting.
Sådan har jeg det, og…
Det er nok.
Bare det.
Jeg er glad for, at du har det sådan.
-Hvorfor gør kærlighed så ondt? -Enig.
Jeg tror, Min-su græder, fordi hun er nødt til at give slip.
Enig.
Han-bins smil betyder: "Jeg forstår. Jeg respekterer din beslutning."
-Han viser sin forståelse med det smil. -Han-bin er altså sej.
-Ja. -Enig.
Den måde, han udtrykte sine følelser
på ærlig vis, men uden at presse hende var…
Jeg havde endelig vænnet mig til stedet.
-Det er sidste aften. -Ja.
Det er virkelig slut.
Ja.
Vi har fået sodavand i dag.
-Må jeg sidde her? -Ja.
-Sidste aften. -Sidste aften.
-Lad os hygge os. -Det er trist.
-Skål! -Sidste aften.
-Skål. -Ja.
-Lad os skåle. -Skål.
-Skål.
-Godt arbejde. -Skål.
Det føles uvirkeligt.
Så slutter det virkelig.
Der er få timer tilbage.
Jeg fatter ikke, det allerede er slut.
-Det er okay. -Jeg føler mig så trist.
Det er sidste dag.
Hvornår skal vi ellers afsløre vores job og alder?
Hvor er jeg nysgerrig.
Jeg glæder mig.
Ingen kender dig.
Ja, jeg er et mysterie.
Jeg er 26 år,
og jeg arbejder for et modelbureau.
Jeg er model.
Jeg står model for reklamer.
Jeg har været med i reklamer for Sony og BMW.
Jeg begyndte som model,
fordi jeg elsker tøj og at tage billeder,
så det virkede naturligt for mig.
PARK SE-JEONG 26, MODEL
Lækkermås.
-Lækkermås. -Lækkermås.
Jeg skal sige jer min alder.
Jeg er så nysgerrig.
Jeg er 32 år.
Derfor virkede han som en storebror.
Nu forstår jeg.
-Nå, sådan. -Er du 32?
Og jeg er plastikkirurg.
-Vent, hvad? -Hvor sindssygt!
Jeg vidste, han var læge.
Hold da op.
Det var derfor, han passede på under legene.
-Han er læge. -Jeg lod jer vinde,
-så I ikke kom til skade. -Bare kurer os.
-Jeg holdt igen. -"Bare kurer os."
Ej, hvor sjovt.
Under legen…
-Hvor sejt. -Utroligt.
-Nu er det min tur. -Ja.
-Jeg er så nysgerrig. -Først din alder.
-Jeg er… -Du er 29.
-Jeg tror, du er 25. -Siger du 25? 29?
Jeg er 24 år.
-Han er yngre end dig. -24?
-Vent. Undskyld. -Er du 24?
Vent. Er du otte år yngre end mig?
Ja, du er ældre.
Hun er i chok.
Er du okay?
-Din kæbe falder af. -Det er…
-Seriøst? -Hvor vildt.
Ja.
-Du er helt bleg. -Hvad er der galt?
Jeg betragtede ham som en ældre.
-Virkelig? -Ja.
-Jong-woo troede, han var yngst. -Virkelig?
Jeg beklager.
-Jeg er ældre? -Han er yngre end dig.
Du føles stadig som min storebror.
-Det føles stadig sådan. -Jong-woo er i chok.
Han er i chok.
Der er meget at lære af yngre folk.
I bygger bro.
-Hvor gammel er du, Yoong-jae? -Hvor gammel er du?
Jeg er…
Er du 28?
Jeg er så nysgerrig.
-Han er ung. -Jeg er nysgerrig.
-Han er i tyverne. -Så nysgerrig.
-Jeg er nysgerrig. -Ja, også mig.
-Han er i tyverne. -Så nysgerrig.
Jeg er 32.
-Hvad? -Hvad?
Jeg er 32.
-Hvad? -Hvad?
-Seriøst? -Han er samme alder som Dong-woo.
-Er du 32? -Sindssygt.
-Wow. -Det var uventet på en anden måde.
Jeg arbejder lige nu
som børsmægler i et finansfirma i Yeouido.
-Wow! -Jeg fik ret!
IB.
Vi fik dog ret.
-Nadine. -Nadine.
Hvor gammel mon du er?
-Jeg er 23 år gammel. -Hvad?
-Baby. -Fra 2000.
-Født i 2000. -Ja.
-En baby. -Samme alder.
"Samme alder"?
Jeg er studerende i USA.
-Okay. -Ja.
Hvilket universitet?
-Kan du afsløre det? -Sig det.
-Harvard University. -Harvard?
-Wow.
Nadine, beklager min respektløshed.
Jeg vidste ikke, du var sådan en.
Vær sød ikke at bære nag imod mig fremadrettet.
Det lover jeg.
Du må undskylde.
Ufatteligt.
Han var så chokeret.
Se-jun er en flink fyr.
-Ja. -Han er sjov.
Må jeg stille Yoong-jae et spørgsmål?
Hvem stemte du på som bedste førstehåndsindtryk?
Det må vi godt snakke om nu.
Som bedste førstehåndsindtryk stemte jeg på Se-jeong.
-Nå. -Okay.
Jeg sad ved siden af hende,
så jeg stemte på en af dem, jeg snakkede med på det tidspunkt.
Okay.
Skal vi ikke gå på omgang?
-Hvad tænkte du, Jin-young? -Førstehåndsindtrykket.
For mig…
For mig var det Seul-ki. Hun var tættest på min type.
-Okay. -Okay.
Lige til sagen.
Jong-woo.
For mig var det Seul-ki.
-Okay. -Okay.
Lige fra begyndelsen.
Han følger hjertet.
Derfor valgte jeg hende.
Seul-ki bliver nok en af stjernerne i morgen, så lad mig spørge hende.
Har du besluttet dig for, hvem du vælger?
Ja.
Okay.
Jeg har et spørgsmål til Jin-young.
Under dysten…
Kan du huske, da vi kæmpede en mod en?
På det tidspunkt…
…kæmpede du så for det samme som jeg?
Jeg vil gerne høre dit svar.
Helt klart.
Helt klart?
Intenst.
Det kan vi lade usagt, for vi mærkede det,
-da vi dystede. -Ja.
Vi kommunikerede telepatisk.
Jeg har et spørgsmål til Seul-ki.
Nød du Paradis mest, da du var afsted med mig,
eller da du var afsted med Jong-woo?
Han er vild.
Du milde!
-Det er brutalt. -Wow.
-Hold da op. -Hvad laver han?
-Det startede som en leg, men nu… -Ja.
Nu spidser det til.
Det vil jeg helst ikke svare på.
-Ja. -Det holder jeg for mig selv.
Som den ældste af pigerne, vil jeg gerne sige…
-Seo-eun. -…at det var så rart at være her med jer.
Jeg tror aldrig, vi glemmer den tid, vi tilbragte her.
Jeg er taknemmelig for at have haft denne oplevelse i vores bedste alder.
Jeg håber, vi holder kontakten.
Også mig.
Det var for kort tid til at lære hinanden grundigt at kende.
Vi har levet adskilt.
Så jeg håber, at efter vi tager herfra,
kan lære hinanden bedre at kende
og udvikle vores venskaber.
Tak for alt.
Jeg er stadig ung og har ikke haft mange kærester.
Men jeg tror, at jeg har lært at udtrykke mine følelser mere ærligt.
Så derfor synes jeg,
det var en rigtig god oplevelse.
I mit daglige liv
er det ikke så tit, at jeg oplever sådanne følelser.
Men det var rart at føle alt det, som er gemt dybt i mig.
Jeg er ikke så god til at udtrykke mig,
men jeg følte virkelig, jeg kunne være ærlig omkring mine følelser.
Så derfor…
…er jeg meget…
…taknemmelig og bare…
Jong-woo.
-Jong-woo, græder du? -Græder du?
Græder du?
-Græd ikke. -Det skal nok gå.
Det skal nok gå.
Hvorfor virker det så trist, når mænd græder?
Jeg forstår ham godt.
-Det er trist. -Ja.
Jeg føler mig helt vildt trist.
Der er noget ved Jong-woo,
-som gør, at man græder med ham. -Ja. Han er ung,
og det virker, som om han oplever ren kærlighed.
-Jeg forstår. -Ja.
-Det tror jeg også, Seul-ki mærker. -Ja.
Det utrolige er, at Jin-young spurgte,
hvem hun nød turen i Paradis med mest.
Og hun nægtede at svare.
Jeg tror, hun nægtede,
-fordi det var Jin-young. -Ja, jeg er enig.
-Hun skånede Jong-woo. -Ja.
-Skånede hun Jong-woo? -Ja.
Hvorfor er det dog så trist?
SIDSTE DAG
Single's Inferno er verdens hedeste inferno.
I dag er sidste dag.
I skal nu træffe jeres endelige beslutning.
Kvinderne venter allerede
på mændene ved de endelige afgørelsespladser.
Herrer, gå venligst til den plads, hvor den kvinde, I har valgt, venter.
Damer, hvis den mand, der går hen til jer,
er den mand, I har valgt, bliver I et par.
Jeg tror, nogen får flere stemmer.
-Seul-ki får tre stemmer. -Ja.
Jong-woo, Dong-woo og Jin-young går hen til hende.
-Ja. -Og Jin-young får mange stemmer.
Ja.
Seul-ki, Nadine, Min-su og Se-jeong.
De får mange stemmer, men vi kender ikke deres valg.
Tror du, Seul-ki og Jin-young ender som et par? Eller…
Det bliver Jin-young.
-Okay. -Ja.
-Hun følger sit hjerte. -Ja.
Vi tænker alle det samme.
-Jeg tror, det bliver Jong-woo. -Virkelig?
-Du nægter at give op. -Jeg mener…
Stadig?
-Det er muligt. -Du står fast.
-Hvad med Se-jun og So-e? -Ja.
Jeg tror, de bliver et par.
Jeg ved ikke, om hun er taknemmelig, eller om hun faktisk er vild med ham.
-Hun vil sige: "Undskyld." -Ja.
-Jeg er spændt. -Jeg tror, nogle får flere stemmer.
Han-bin, gå venligst først.
-Vi ses. -Ses senere.
Går Han-bin til Seo-eun?
-Ja. -Okay.
-Han fortalte hende det i går. -Ja.
So-e!
Du er virkelig…
…den vigtigste person for mig her på øen.
Tak. I lige måde.
-Klø på. -Okay.
Jeg ville bare have, at hende, jeg kan lide, skulle være glad
uden at være stresset, så jeg holdt mig tilbage.
Men når det nu er sidste dag, synes jeg godt, jeg kan være ærlig.
Du har blåt tøj på.
Blå er min yndlingsfarve.
-Fryser du? -Du har også blåt på.
-Nej. -Er du okay?
Ja. Jeg har det fint.
Den farve klæder dig.
Vejret er fantastisk.
Ja.
Jong-woo, nu er det din tur.
Vi ses senere.
Jong-woo har langt at gå.
Ja.
Jeg har haft følelser for hende fra begyndelsen.
Hej.
-Er du nervøs? -Ja, meget.
Inferno føltes som Paradis sammen med Seul-ki.
Lad os tage et sammen.
-Hvordan? -Et selfie.
Tre, to en.
Yun Seul-ki.
Undskyld. Det var kikset.
-Det er pænt. -Ja. Yun Seul-ki.
Hvert eneste øjeblik var lykkeligt.
Jeg nød alt ved det.
-Godt gået. -Godt gået.
Jeg hyggede mig allermest med dig.
I lige måde.
-Vi ses. -Okay.
Held og lykke!
Klø på.
Seul-ki er den eneste i mit hjerte,
så jeg vælger hende lige meget hvad.
Hold da op.
-Han har kun øje for hende. -Ja.
Han har kun øje for én.
Imponerende.
Fryser du?
Nej, det går.
-Går det? -Ja.
Der er lang vej herhen.
Ja, længere end jeg troede.
Yoong-jae, det er din tur.
Når vi er sammen, snakker vi nonstop.
Vi har snakket meget, men det var stadig ikke nok.
Jeg vil blive ved med at se hende, når sommeren er slut.
Der er So-e, så Se-jeong, og så Seo-eun.
Han går imod stranden. Hvor grusomt.
Ja.
Du var tapper og sej. Tak for alt.
Tak. Farvel.
Pludselig føles det ægte.
Vi tre skal have en snak.
Det her er…
Se-jun, det er din tur.
Noget ved hende får tankerne til at køre.
Uafhængigt af resultatet har jeg lyst til at gøre hende glad efter programmet.
Han går vist hen til So-e.
Det tror jeg.
-Det er en lettelse, at So-e har Se-jun. -Ja.
Lige meget hvem hun vælger.
Dong-woo, det er din tur.
Der står Min-su,
-Nadine, Seul-ki. -Ja.
Han skal derhen. Han skal forbi Nadine og så hen til Seul-ki.
-Derovre… -Kaotisk som en tornado.
Det er en tornado af kaos.
Jeg vil tage mig af hende og grine med hende.
Hun fandt vej til mit hjerte, så jeg vil gøre hende glad.
Jeg følte, jeg missede chancen, så jeg blev skuffet.
Men jeg følger mit hjerte.
Med det i tankerne vil jeg gøre mit bedste.
Nadine.
Ja.
Det var rart at møde dig.
-I lige måde. -Du er en fantastisk person.
-Tak. -Giv mig et kram.
-Vi ses. -Okay, farvel.
-Hej. -Hej.
Der kom du.
Jin-young, det er din tur.
Gad vide om han vælger stien op eller ned.
Han er populær, så det er indviklet.
Det er svært.
Han ankom sent, men han kløede på.
Ja.
Gad vide hvem Jin-young vælger.
-Ja, gad vide. -Ja.
Det er svært at vide, hvad han tænker.
Han skal forbi Min-su lige meget hvad.
Lad os holde kontakten bagefter.
Tak for alt.
Jeg hyggede mig.
-Du græder ikke, vel? -Nej.
Vi ses bagefter.
Den sidste fyr kommer nu.
Jeg tror, han vælger Seul-ki.
Nu bliver det…
Bliver det Nadine eller Seul-ki?
Jeg stoler meget på mine følelser og min intuition,
så jeg tror ikke, jeg har taget mange forkerte beslutninger.
-Hey. -Hey.
-Du er smuk i dag. -Tak.
-Hvad? -Hvad?
-Bliver han stående? -Hvad?
Jeg tror, han standsede der.
Hvad?
Hvad nu?
Hvad?
Står han hos hende?
Vent. Er det ægte?
-Jeg hyggede mig. -Ja.
-Det var sjovt. -Også for mig.
Jeg vil altid støtte dig og din drøm.
Okay. Tak.
Tak.
-Jøsses. -Hvad? Jeg mener…
-Han stillede sig hos hende, så… -Ja.
Når jeg ser en pige, føler jeg gnisten efter tre sekunder.
Den person, som imponerede mig fra start til slut,
og som jeg følte gnisten med,
er den person, jeg nød at være sammen med mest.
Den person er Seul-ki.
Hvor hyggeligt.
Vi er her alle sammen.
Hej.
Du blev der længe, så jeg troede ikke, du kom.
Nå.
Tog du en runde?
-Rundt om øen? -Nej.
-Som forventet. -Ja.
De er samlet samme sted.
Kvinderne mangler bare at vælge.
Hvis en kvindes valg matcher en af de mænd, der har valgt hende,
tager hun hans hånd, og de tager sammen derfra.
Men hvis hendes valgte mand danner par med en anden,
bliver de i Inferno.
Jeg tænker altid på dig,
og jeg føler mig nervøs, når du ikke er der.
Jeg valgte dig, da jeg ikke kan ignorere mine følelser.
Inden du ankom,
var jeg meget nedslået og udmattet.
Jeg er taknemmelig for, at du reddede mig fra det.
-Vælger hun… -Hun vælger nu,
-ikke? -Jo.
Hun er måske taknemmelig for ham uden at være vild med ham.
Lad os tage afsted.
Ja.
-Afsted med dem! -Hvad?
Virkelig?
-Hold da op. -Helt til slut…
Tak for alt, So-e.
Selv tak, Se-jun.
Tak.
So-e og Se-jun tager afsted.
-De er begge klædt i hvidt. -Ja.
Jeg kommer på besøg.
Ja, gør det.
Jeg tror, det ville se sejt ud.
-Mig? -Nej.
Okay.
Jeg mener dit arbejde.
Ikke mig?
-Nej. -Okay.
Du er sej, men jeg mente dit job.
Jeg faldt i går.
Hvor?
Hvor faldt du henne?
Der.
Du godeste.
Jeg bad dig jo passe på.
Det var første gang, jeg kom noget til.
Derfor bliver jeg nervøs, når jeg ikke ved, hvor du er.
Jeg bliver ængstelig, når jeg ikke ved, hvor du er.
-Du godeste. -Okay.
-Det lyder som et filmmanuskript. -Ja.
Deres slutreplikker.
Ligesom Lovers in Paris.
"Kom så, skatter."
-Endelig fik vi et par. -Endelig.
Det føles anderledes at gå på denne sti med dig.
Jeg er nervøs.
Meget.
Lige meget hvad du vælger,
bliver det det rigtige valg, og jeg støtter din beslutning.
Seo-eun, tag herfra med mig.
I starten faldt vi tilfældigt i snak.
Jeg er taknemmelig for alle minderne.
Jeg havde en lykkelig tid her.
Tak, fordi du altid tænker på andre,
og fordi du altid har en positiv energi.
Jeg støtter dig, Han-bin, ligesom du støtter min beslutning.
Jeg ved, du vil blive ved med at skinne.
Så…
Skal vi komme afsted?
Dejligt vejr.
-Er dine fødder okay? -Ja.
Stod du der ikke længe?
-Jo, men… -Ja?
Det er underligt.
-Hvad? -Det her…
Jeg er nervøs.
Det føles mærkeligt at holde i hånd.
Det er spændende og rart.
Også for mig.
Det er dejligt.
-Ja, meget. -Det er dejligt.
De går bare hånd i hånd, men på en meget kæresteagtig måde.
Lad os få noget at spise bagefter.
-Okay. -Lad os få sashimi.
Okay.
Jeg vil gerne give dig mit nummer.
-Nu har vi vores telefoner. -Ja.
Det føles virkelig sært.
-Ja, ikke? -Jo.
Kors, hvor ser de alvorlige ud.
Gad vide hvad det ender med.
Jøsses.
Seul-ki.
Tak for de gode minder, der fik mit hjerte til at banke.
Jeg valgte Seul-ki,
fordi hun var den eneste, der rørte mit hjerte.
Seul-ki.
Jeg tror, jeg er vild med dig.
Det var en enkel måde at sige det på.
Han får ens hjerte til at banke, ikke? Han går lige til sagen.
Jeg tror, jeg er vild med dig.
Sammen med hende
gik det igen op for mig, at jeg udtrykker mig dårligt,
og jeg er ked af, hvis hun var stresset eller havde det svært på grund af mig.
Når vi kommer herfra,
vil jeg invitere hende på middag.
Ja.
Jeg vil gøre mere for at udtrykke mine følelser for hende.
Seul-ki…
Vil du drikke kaffe med mig?
Jeg følte, jeg havde udtrykt det på min egen måde,
men hvis det ikke nåede ind til hende, har jeg alligevel gjort mit bedste.
Jeg ville nok blive såret, men jeg ville respektere hendes beslutning.
Tak for dit mod.
Jeg vil støtte dig, ligesom du vil støtte mig.
Tak
for din oprigtighed fra start til slut.
Kan du huske, da jeg sagde,
at lige meget hvad du gør, skal du følge dit hjerte?
Tak, fordi du valgte mig.
Du skal vide, at du er en fantastisk person.
Den person, jeg vil forlade Inferno med, er…
Jong-woo.
-Jeg sagde det jo! -Du godeste.
-Hold da op. -Er det ægte?
Hold da op.
Ej, vent lige.
Vi ved alle, hvordan Jong-woo har det.
-Bliv ved. -Nej, jeg har det fint.
Hold da helt op.
Jong-woo.
-Skal vi? -Lad os det.
Lad os få en kop kaffe.
Jøsses.
Jeg er helt følelsesløs. Jeg har svedige håndflader.
-Er det okay? -Ja.
Lad mig tørre det af.
Er du glad for, du fortsatte?
Jeg er glad for, du forstod mine følelser.
Lad os drikke kaffe til dessert.
-Lad os gå på restaurant. -Dejligt.
Vidste du det eller ej?
-Hvad? -At jeg ville vælge dig.
Jeg anede det ikke.
Jeg var så nervøs…
-Ja. -…at mine læber skælvede.
Du sagde, du besluttede dig i går.
-Ja. -Er det sandt?
-Ja. -Okay.
Hvis jeg skal vælge mellem
en fyr, jeg selv kan lide,
eller en fyr, der kan lide mig,
har jeg nok altid valgt dem, jeg selv kunne lide.
Men…
Jong-woo var så åbenhjertig over for mig fra start til slut.
De følelser, han udtrykte for mig, virkede meget oprigtige.
Så jeg tror, Jong-woo er den,
der brød de standarder, jeg havde sat for mig selv.
En fyr, der er som en ven, og som jeg kan slappe af med,
kan måske blive den person, jeg kan vise mit ægte jeg til.
Han opsøgte altid mig først.
Så nu vil jeg vise ham, at jeg også vil opsøge ham.
Det endte med, at jeg tabte til Jong-woo i både spil og kærlighed.
Jeg tabte det hele.
Han besejrede mig totalt.
Lad os undslippe. Vi skal af sted.
Jeg tager herfra med dig.
Det virker som en drøm. Gad vide hvordan han har det.
-Vi kan ikke tro det. -Nej.
Hold da op.
Mine hænder sveder stadig.
Jeg plejer ikke at svede på hænderne.
Men det gør jeg nu.
-Det er en god ting. -Er det?
Vi har virkelig set, hvordan man kan sejre,
hvis man ikke giver op.
-Præcis. -Men hvorfor græd du sådan?
-Hvad fik dig til at græde? -Den måde,
Jong-woo viste sårbarhed og bare ventede,
-gav mig lyst til at heppe på ham. -Nå, sådan.
Jeg havde ikke regnet med det udfald, og…
-I to var helt opløste. -For mig handlede det om,
at når man bliver ældre og har levet en del af sit liv,
bliver det svært at elske andre for dem, de er.
Når man er ung, springer man bare ud i det.
Men når man bliver ældre,
kan man ikke undgå at tænke på andre faktorer.
Mens jeg så Jong-woo nu,
med hans ubetingede kærlighed og hans urokkelige fokus på Seul-ki,
fik jeg lyst til at støtte ham.
Jeg havde det sådan, dengang jeg var ung,
men jeg havde glemt alt om det.
Jong-woo mindede mig om det,
og det gav mig lyst til at heppe på ham.
Det var en lykkelig slutning, så…
Der var nok andre, der græd.
-Garanteret. -Et hav af tårer.
Jong-woos rolige og stabile kærlighed ændrede Seul-kis præferencer.
-Ja. -Præcis.
-Oprigtighed er vejen til hjertet. -Ja.
Tekster af: Iben Holstener Hjorth