SHIN SEUL-KI
PARK SE-JEONG
CHOI JONG-WOO
LEE SO-E
JO YOONG-JAE
LEE NADINE
KIM HAN-BIN
SHIN DONG-WOO
CHOI SEO-EUN
KIM JIN-YOUNG
KIM SE-JUN
LIM MIN-SU
SINGLE'S INFERNO
Single's Inferno är det hetaste infernot i världen.
Idag är sista dagen ni får dejta fritt innan det slutliga valet imorgon.
Njut av er dejt hela vägen till slutet så att ni inte ångrar det.
Ursäkta mig.
Vi ses.
Berätta för henne.
-Jin-young gick först. -Okej.
Han var steget före.
Jong-woo gick precis efter.
Pratar Jin-young med henne?
-Jin-young pratar med henne. -Okej.
-Så efter… -Jag borde vänta.
Jag ska också prata med henne.
Du tillbringade mycket tid med henne…
-Ja. -Ja.
Vi var tillsammans.
Dong-woo också?
-"Du tillbringade mycket tid med henne." -Hör ni?
Dong-woo är bara intresserad av Seul-ki.
Hon sminkar sig så här.
Vem söker du?
Där borta.
I omklädningsrummet.
Jag ska prata med honom när de pratat.
-Varför frågade du inte först? -Är det…
Hans uttryck var så…
Det är okej.
-En fluga. -Är det?
-Okej? -Det är okej.
Jag fixar håret.
Vad naturligt.
-När som helst. -Seul-ki?
-Ja? -Ja, tack.
Ja.
Du går ut, va?
Jag kommer tillbaka. Vänta lite.
-Hittade du henne? -Ja.
-Jong-woo, jag har bråttom idag, så… -Ja. Jag förstår.
-Låt mig prata först. -Okej.
Vi…
-Jag är lite nervös nu. -Okej.
Vi står i kö.
Okej. Står ni i kö?
-Ja. -Du också, Dong-woo?
-Ja. -Nu ska ni inte slåss.
-Gå. -Spelar det roll vem som är först?
Det tar inte så länge.
Vi går och hämtar vatten idag, Seul-ki.
Okej. Jag är bra på det.
Visa vägen till vattnet.
-Jag vet inte hur man går dit. -Följ mig.
-Okej. -Du har varit i Paradiset fyra gånger,
så du vet inte hur det funkar här.
Inferno känns som Paradiset för mig nu.
Inferno är otroligt.
De här två har god kemi också.
Ja.
Hur var det igår?
-Igår? -Ja.
-Igår… -Jag hörde att du hade kul.
-Sa Nadine att hon hade kul? -Ja.
Man ska ha kul där.
Du är väl inte ledsen?
Varför känns det som om det var länge sen vi var till Paradiset?
Jin-young, är inte du för upptagen?
Seul-ki, du är också upptagen hela tiden.
Du och Jong-woo hade väl kul?
-Trevligt. -Kul att alla är här.
Nu ska vi ha kul.
-Att prata en och en är för mycket. -Även med mig?
-Dig? -Ja.
-Vill du prata en och en? -Nej. Vi slutar.
-Jong-woo, du har förändrats. -Ja.
-Förändrats. -Efter Paradiset.
Din skurk.
-Jag lärde mig mycket. -Ja.
-Han… -Han är lugn.
-Inte riktigt. -Jo.
Jag kan inte slappna av.
-Avslappnad. -Många hyenor.
Var är Seul-ki?
Seul-ki pratar med Jin-young
och hämtar vatten. Han har inte gjort det.
Stå där. Jag ska fota dig vid havet.
Okej.
Fint. Väldigt fint.
Tre, två, ett.
Det är pinsamt. Varför är fotografering så…
-En tillsammans. -Okej.
Först med vattnet i bakgrunden.
Tre, två, ett.
Vad är det här?
-Fin bild. -Är det?
Den är nog full nu.
-Den är väl full? -Ja.
Är det tungt? Visst är den tung?
Nej, jag bryr mig inte om den är tung…
-Kan du bära den själv? -Jag klarar det.
Killarna kunde inte bära den så jag fick hjälpa till.
Jag är annorlunda, okej?
Jag är annorlunda.
-Visa vägen. -Vi går.
Trevligt.
Jag tar en på dig.
Varför fotar du mig så här?
Hur blev bilden?
-Du ser bra ut. -Verkligen?
Jin-young, du är snygg.
Snygg…
Skynda, Seul-ki.
Jin-young fortsätter gå till Seul-ki.
Vad ska du göra?
Jag ska fortsätta göra som jag har gjort.
Okej.
Jag är fortfarande nervös.
Även om det var väldigt trevligt när vi var i Paradiset,
så kanske det bara var det för mig.
Hon kanske inte kände så.
Men Seul-ki verkade njuta av det.
Mitt hjärta bultade för första gången.
Jaså?
-Ja, mitt hjärta rusade. -Jag är avundsjuk.
-Jag kunde inte se henne i ögonen. -Bra för dig.
Jag är glad att du fick känna så.
Varför tar det så lång tid? Ska de prata hela dagen?
Jag tror att de tänker göra det.
Jag tror inte att jag får veta hur Jin-young känner.
Jag var tillsammans med honom igår, men jag är inte säker.
Det skulle vara bra om Jin-young och jag bytte plats.
-Eftersom du ville prata med Jin-young. -Ja.
Det är så fint.
När vi försöker prata har vi svårt att börja ett samtal.
-Eller hur? -Ja.
Jag undrar varför.
Berättade jag för dig?
-Om kampen i gropen. Berättade jag? -Vad?
Att du såg så häftig ut.
-Nej. -Berättade jag det?
Du sa att jag såg häftig ut, men inte så häftig.
Jag antar det.
Du sa att jag såg häftig ut.
-Jag borde inte. -Du borde ha fortsatt.
Du är väldigt stolt nu.
-Nej. Jag… -Nej, jag ska sluta prata.
Jag är inte så. Jag är ödmjuk.
Men du såg häftig ut. Vänta.
-Såg jag häftig ut? -Nej.
-Seul-kis hjärta bultar för Jin-young. -Vi slutar titta på det här.
Hon är pinsam när hon är med honom.
-Ja. -Ja.
Vad hände med självsäkra Seul-ki?
Vem hejade du på?
Får jag vara ärlig?
Var ärlig.
-Var ärlig. -Ärligt talat,
jag hoppades att Jong-woo skulle vinna.
Men grejen är…
…jag tror att jag höll ögonen på dig…
…hela tiden.
Jag såg på dig under brottningen också.
Jag undrar hur lustig jag såg ut.
Vem hejade du på?
-Jag? -Ja.
Jag hejade på dig.
Vad tycker du att är viktigast när det gäller en romantisk partner?
-Jag? -Ja.
Nån med ett fint leende?
-Ja. -Nån som ler med ögonen?
-Ja. -Ja.
Personligheten då? Vad sa du om det?
Nån som du?
Det är över.
Vem annan är som Jin-young på insidan?
-Visst? -Hon säger bara att hon gillar honom.
Det låter som hennes sista bekännelse för honom.
Nån som du?
Nån som jag? Vad är jag för person?
-Va? -Typ…
Nån som jag tänker på?
På tal om dig och Jong-woo… Även om jag verkligen gillar Jong-woo,
så hatade jag att se dig med Jong-woo.
Jag är ärlig.
När vi for till Paradiset igår, så måste jag vänta för att jag blev trea.
Jag ville inte se på er två.
Hur känner du?
Har du kommit fram till nåt?
Ja.
Har du bestämt dig?
Jag? Nej, inte än.
Jag tror inte…
…att det är över än,
jag får se hur det går.
-Okej. -Ja.
-Seriöst? -Hela vägen till slutet.
Han har henne lindad runt sitt finger.
Den bästa jag har sett.
-Håller sig utom räckhåll. -Seriöst.
När hon försöker nå honom…
-Okej. -Ja.
Jag är också orolig över vissa saker.
Okej.
Som vad?
Ärligt talat, jag tycker inte att mitt jobb är…
Jag känner inte att jag kom till rätta efter att jag lämnat militären,
så därför tänkte jag att jag ville jag träffa nån
som hade ett stabilt liv, innan det här.
Jag har fullt upp
med att ta hand om mig själv.
Om det handlar om att jag ska ta hand om mig själv och en flickvän,
så skulle jag inte klara det bra.
Jag är bara en människa.
Jag tror att jag vill vara med nån
som jag helt enkelt gillar och som mitt hjärta dras till.
Därför vet jag inte vad jag tänker just nu.
Om du tänker på det för mycket, så kan du bli ännu mer kluven.
Gör ditt bästa och lita på dina känslor.
Jag kom hit med förhoppningen att jag verkligen skulle få kontakt med nån.
Jag har mycket att tänka på.
Jag var bekymrad över hennes sysselsättning.
Hon studerar ännu.
Hon har troligen en lång väg framför sig och har säkert mycket hon vill göra.
Jag känner att jag kanske inte kan vara med henne under den tiden,
jag känner mig kluven.
-Både Seul-ki och Nadine studerar. -Ja.
Det är möjligt att han tänker
att de kanske inte får tillräckligt med tid för varandra.
Det finns många orsaker till att han tänker så.
Men Jin-young säger…
Det känns som
-att han försöker hitta en fru. -Ja.
Det är bara dejtande, men han tar det väldigt seriöst.
Det känns som om han tänker på framtiden när han träffar nån.
På ett sätt så tänker han framåt
-om framtiden. -Hans liv är inte stabilt.
-Han själv. -Han oroar sig för
att om hans flickvän vill luta sig mot honom för att få stöd,
så kan han inte erbjuda henne det.
-Han rusar iväg. -Ja.
Seul-ki tänker: "Vad pratar han om?"
Det kan vara svårt för henne.
För Seul-ki kan det kännas som att hon blir avvisad.
Jag hoppas att Seul-ki kanske väljer Jong-woo…
-Jag menar… -Har vi inte släppt det?
-Jin-young… -Hon kan känna så.
…var inte kluven över vem han vill välja.
Han var orolig för eventuella framtida problem med Seul-ki.
Hon kanske trodde…
Ja?
…att han var kluven över vem han skulle välja.
Men Seul-ki är helt klart annorlunda
när hon är med Jin-young jämfört med
Jong-woo, Dong-woo eller nån annan.
-Ja. -Hon är helt annorlunda.
-Jag känner att hon är kär. -Ja.
Ja.
Det känns som om tiden går långsammast när jag väntar.
Vi borde slappna av.
Det är svårt att se på dem och slappna av.
Titta på dem var femte eller tionde minut.
Vi kommer att se dem komma ner.
Jag ser folk som går hitåt,
så jag ser till att vi får tag i dem först.
-Väntar de också på dem? -Ja.
-Väntar två lag på dem?
-Ja. -Det är en väntelista.
Jag är upprörd över en sak om dig.
Är du upprörd över mig plötsligt?
-Ja. -Varför det?
-Jag menar… -Ja?
Inget.
-Avsluta vad du började… -Du ska bara veta att det är nåt.
De kommer ner.
Vi går.
-Ska vi gå nu? -Ja.
Varför säger du inte?
Varför gör du mig obekväm?
-Varför? -Det är bara…
Du retas, Seul-ki.
Du retas, Jin-young.
Seul-ki, du är bra på att förvirra folk och deras känslor.
-Vad gör ni här? -Varför går ni så långsamt?
Vad gör de tillsammans?
-Vi väntar här. -Okej.
-Sluta gå. -Okej.
-"Sluta gå"? Så lustigt. -Ja.
Sluta gå. Ta det lugnt.
Det är lustigt.
Ni går så långsamt. Som en sköldpadda.
-Vi kan väl byta par? -Okej.
De gick.
-Vart? -De sitter inte kvar.
-Dong-woo. -Dong-woo.
Dong-woo och Seul-ki.
-Nej. -Min-su och Jin-young.
De blev genskjutna.
Som när man väntar på en taxi,
men nån framför stiger i före och åker iväg.
-Det är samma känsla. -Som när man väntar…
Sen säger man: "Vi borde ha gått längre fram."
Eller: "Vi borde ha stått framför."
Jösses. Seul-ki måste vara trött.
Så mycket prat.
Jösses.
Jag saknade dig efter två kvällar, sen var vi åtskilda.
Verkligen?
-Seriöst? -Ja.
Du uttrycker dig starkt, plötsligt, Min-su.
-Min-su. -Vad?
Vad var det?
Jag överrumplades. Vad var det?
Jag är så chockad.
Sätt dig.
Jag har sett det här nånstans.
Det finns is i den.
Okej, Seul-ki, vi kan väl bara prata avslappnat.
Okej.
Hur mår du? Hade du kul i Paradiset?
Jag hade kul i Paradiset. Jag pratade med Jong-woo och det var kul.
Jag är nyfiken på vad ni gjorde.
Hur var det för dig?
-Har det gått nio dagar? Åtta? -Ja.
Har tiden gått snabbt eller långsamt?
Det känns som en dimma.
Sist vi var i Paradiset känns som en dimma, det känns längesen.
När jag tänker på det så känns det som om tiden flög förbi.
Först tyckte jag
att tiden gick långsamt men det är redan sista kvällen här.
Jag tror att jag håller mig till
mitt val jag gjorde i början när jag kom hit.
Jag vet inte om du väljer mig,
men jag respekterar ditt val.
Jag vill att du ska vara glad och jag hoppas att allt blir bra för dig.
Jag känner samma.
Dong-woo är bara intresserad av en person.
Dong-woo…
-Han är läkare, snygg, vältränad… -Han är inte typen som avvisas.
Kvinnor skulle ställa sig i kö.
Se hur han beter sig nu. Han är så uppgiven.
Jag vet inte om ni minns det, men Dong-woo kunde inte tro det
när Seul-ki inte visade intresse.
-Precis. -Hans min…
-Ja. -Jag minns. Det blev mer…
-"Va?" -"Vad händer?"
-Ja.
Den här ön gör folk ödmjuka.
Han kommer att vara ödmjuk sen.
-Eftertänksam. -Ja.
Hade du kul igår? Pratade du mycket med andra?
Ja, jag pratade mycket med andra.
Igår tänkte jag mycket, så jag satt i tältet,
men jag tänkte mycket på dig också.
-Verkligen? -Det har inte varit lätt för mig.
-Okej. -Det fick mig att inse
-att vi hade kul. -Ja.
-Det hade vi. -Ja.
Efter den dagen oroade jag mig att det skulle bli konstigt mellan oss.
"Kan vi prata avslappnat fram tills vi åker?"
-Jag tänkte på det. -Okej.
Vad som än händer, så hade jag många bra upplevelser här.
-Ja. -Och jag…
Jag gillade verkligen tiden vi umgicks.
Jag är så tacksam för det.
Orsaken till att jag inte kände mig obekväm när jag kom hit
-var tack vare dig. -Verkligen?
Tack för det.
Jag ville bara säga det.
-Jag är tacksam. Det var trevligt. -Trevligt för mig med.
Nadine.
-Seo-eun. -Middag.
Jag är så kluven.
Får jag?
Självklart.
Tack.
Jag vet inte vad jag ska göra.
Jin-young gick till Seul-ki först den här gången.
Nu gick Min-su till Jin-young.
Sen ska jag gå.
Det är komplicerat och Min-su gillar verkligen Jin-young.
Min-su är 100 % Jin-young.
Jag tror också det.
Jag tror att Min-su fick ett sammanbrott.
Visste inte att det var illa.
Så jag…
Jag vet inte.
Det blir inte lätt för Nadine att gå till Jin-young i den här situationen.
Nadine har gjort mycket modigt,
-men hon är inte van med det. -Ja.
Nadine vill att det ska gå naturligt…
-Okej. -…för hon är inte bra på det.
Hon måste slåss och vara modig vilket gör det svårt.
-Ja. -Ja.
-Hej. -Vart är du på väg?
Jag var på väg till dig.
Jaså?
Ja. Vill du prata?
Ska vi det?
-Vi går till stranden. -Stranden blir bra.
Vad gjorde du igår? Det var säkert kul.
Igår?
Åt du mycket?
Jag åt baksmällasoppa på morgonen.
Hörde du att vi åt kyckling?
-Ja. -Rå kyckling.
-Jag blev chockad. -Jag hörde att du tillagade det så bra.
Såsen Se-jeong gjorde var bra.
Se-jeongs matlagning har förbättrats.
Eller hur? Därför känner jag mig hotad av henne.
-Jag är lite nervös. -Var på alerten.
-Kocken. -Sista dagen.
Vänta. Du vet om det, va?
-Självklart. Varför gömmer du det? -Så nära.
Varför känner du dig besvärad av mig nu?
-Jag gömde det från alla. -Va?
Tar du inte det lite för seriöst?
Komplicerat.
Hela livet
har jag sett mig själv som en person som inte är emotionell.
Men tack vare dig Seo-eun,
har jag insett att jag har känslor.
Jag vill att du ska vara glad. Så känner jag just nu.
Jag kände bara att jag vill att du ska vara glad.
Det var allt. Jag vet inte hur jag ska beskriva känslan…
Jag försökte inte göra nåt. Jag hejade på dig.
Det var så här jag hanterade saker och ting.
Det var så trevligt. Jag har bra minnen.
Det är vår sista dag. Hur känns allt?
Var det en betydelsefull tid?
Jag hade väldigt roligt, tack vare dig.
-Bra. -Jag var glad
och bara tacksam för allt.
Det är allt jag känner…
Då räcker det.
Bara det.
Jag är tacksam att du tänker så om mig.
-Varför är kärlek en så stor grej? -Ja?
Jag tror att Min-su gråter för att hon måste släppa taget.
Jag tror det.
Han-bins leende betyder: "Jag förstår. Jag respekterar ditt val."
-Ett leende som visar att han förstår. -Han-bin är fantastisk.
-Ja. -Eller hur?
Sättet han uttryckte sina känslor,
på ett ärligt sätt, utan att pressa henne var bara…
Jag har vant mig vid det här, men nu ska vi åka.
-Det är sista kvällen. -Det är det.
Det är verkligen över.
Jag vet.
Det är läsk idag. De gav oss läsk.
-Kan jag sitta här? -Ja.
-Sista kvällen. -Sista kvällen.
-Vi ska ha kul. -Så sorgligt.
-Skål. -Sista kvällen.
-Skål. -Okej.
-Vi skålar. -Skål.
-Skål.
-Det har varit kul. -Skål.
Det känns overkligt.
Det tar verkligen slut nu.
Bara några timmar kvar.
Jag kan inte fatta att det är slut.
-Nej. Det är okej. -Det känns så sorgligt.
Vår sista dag här.
När annars får vi avslöja våra yrken och ålder?
Jag är så nyfiken.
Spännande.
Ingen vet nåt om dig.
Nej, jag är en mystisk kvinna.
Jag är 26 år gammal
och jag jobbar som modell på en agentur.
Jag är modell.
Jag jobbar som en reklammodell.
Jag har varit i Sony- och BMW-reklamer.
Jag började jobba som modell
eftersom jag gillar kläder och att fota,
så det här yrket kom naturligt.
PARK SE-JEONG 26, MODELL
Het tjej, ja.
-Het tjej. -Het tjej.
Jag ska säga min ålder.
Jag är så nyfiken.
Jag är 32 år.
Inte konstigt att han kändes äldre.
Jag fattar nu.
-Inte konstigt. -Är du 32?
Och jag är plastikkirurg.
-Vänta, va? -Galet!
Visste att han var läkare.
Herregud.
Inte konstigt att han undvek att bli skadad.
-Han är läkare. -Jag var försiktig.
-Orolig att skada dig. -Du kan vårda oss.
-Jag var försiktig. -"Vårda oss."
Det här är så kul.
Under tävlingen…
-Häftigt. -Otroligt.
-Det är min tur. -Ja.
-Jag är så nyfiken. -Din ålder först.
-Jag är… -Du är 29.
-Jag tror 25. -Tjugofem? 29?
Jag är 24 år gammal.
-Han är yngre. -Tjugofyra?
-Vänta. Förlåt. -Är du 24?
Vänta. Är du åtta år yngre än mig?
Ja, du är äldre.
Hon är chockad.
Är du okej?
-Du tappar hakan. -Det här…
-Verkligen? -Herregud.
Ja.
-Du är blek. -Vad är det, Jong-woo?
Jag bemötte Han-bin som en äldre.
-Verkligen? -Ja.
-Jong-woo trodde att han var yngst. -Verkligen?
Jag ber om ursäkt.
-Är jag äldre? -Han är yngre.
Det känns som om du är äldre.
-Det känns så. -Jong-woo är chockad.
Han är chockad.
Man kan lära sig från en yngre.
Generationsklyftan.
-Vad är din ålder, Yoong-jae? -Din ålder, Yoong-jae?
Jag är…
Är du 28?
Jag är så nyfiken.
-Han är ung. -Jag är nyfiken.
-I tjugoårsåldern. -Så nyfiken.
-Jag är nyfiken. -Jag är så nyfiken.
-Tjugoårsåldern. -Så nyfiken.
Jag är 32.
-Va? -Va?
Jag är 32.
-Va? -Va?
-Verkligen? -Samma ålder som Dong-woo.
-Är du 32? -Galet.
-Jösses. -Det här var inte väntat.
Jag jobbar just nu
som börsmäklare i Yeouido.
-Oj! -Jag gissade rätt!
IB
Vi gissade rätt.
-Nadine. -Nadine.
Jag funderar på din ålder.
-Jag är 23 år. -Va?
-Bäbis. -Född 2000.
-Ja.
-En bebis. -Samma ålder.
"Samma ålder"?
Jag studerar på universitet i USA.
-Okej. -Ja.
Vilket universitet?
-Är det okej? -Berätta.
-Jag studerar på Harvard University. -Harvard?
-Oj.
Förlåt att jag behandlat dig respektlöst.
Jag visste inte att du var en sån person.
I framtiden när vi lämnat den här platsen, tyck inte illa om mig.
Oroa dig inte.
Jag ber om ursäkt.
Otroligt.
Han var så chockad.
Jag gillar Se-juns personlighet.
-Ja. -Han är rolig.
Kan jag fråga Yoong-jae en sak?
Vem valde du när du röstade på bästa första intryck?
Vi kan prata om det nu.
Jag valde Se-jeong när jag valde bästa första intryck.
-Ja. -Okej.
Jag satt bredvid henne,
så jag röstade på en av personerna jag pratade med då.
Okej.
Om vi får prata, ska vi turas om då?
-Hur tänkte du, Jin-young? -Ditt första intryck.
För min del…
Jag valde Seul-ki. Hon var närmast min idealtyp.
-Okej. -Okej.
Rakt på sak.
Jong-woo.
Jag valde Seul-ki.
-Okej. -Okej.
Sen vi först kom hit.
Han har följt sitt hjärta.
Därför valde jag henne.
Jag tror att Seul-ki blir en av stjärnorna imorgon, så jag frågar henne.
Har du bestämt dig vem du ska välja imorgon?
Ja.
Okej.
Jag har en fråga till Jin-young.
Under kampen i gropen…
Minns du när du och jag kämpade mot varandra?
Just då…
…tävlade du av samma orsak som jag?
Jag vill bara veta vad du säger.
Definitivt.
Definitivt?
Spänd stämning.
Vi behöver inte säga det för att vi kände det
-när vi kämpade mot varandra. -Ja.
Vi kommunicerade med våra tankar.
Jag ska fråga Seul-ki en sak också.
Gillade du Paradiset när du var med mig
eller när du var där med Jong-woo?
Brutalt.
Jösses!
-Brutalt. -Jösses.
-Vad är det här?
-Det var kul i början, men nu… -Ja.
Spänt och obekvämt.
Förlåt, men jag måste säga pass.
-Okej. -Jag håller det för mig själv.
Som den äldsta av kvinnorna vill jag säga…
-Seo-eun. -…att det var fint att vara här med er.
Jag kommer nog aldrig att glömma tiden vi haft här.
Jag är tacksam att vi fick umgås här i vår bästa ålder,
hoppas att vi håller kontakten.
Jag med.
Vår tid här var för kort för att lära känna varandra bra.
Vi har levt separata liv.
Jag hoppas att vi även efter det här
kommer att lära känna varandra mer
och utveckla våra förhållanden.
Tack för allt.
Jag är fortfarande ung och har inte mycket erfarenhet när det gäller att dejta.
Jag tror att jag har lärt mig hur jag uttrycker mina känslor mer ärligt.
Så jag tror…
Jag tycker att det var en bra upplevelse.
För min del,
så kände jag ingen spänning i vardagen.
Men det var skönt att känna känslorna som jag hade djupt inom mig.
Jag är inte bra på att uttrycka mig,
men jag känner att jag fick vara ärlig med hur jag känner.
Så…
Jag är väldigt…
Jag är så tacksam och…
Jong-woo.
-Jong-woo, gråter du? -Gråter du?
Gråter du?
-Gråt inte. -Det är okej.
Det är okej.
Varför känns det så sorgligt när en man gråter?
Jag förstår Jong-woo.
-Sorgligt. -Sorgligt.
Jag känner mig ledsen.
Det är nåt med Jong-woo som får en
-att gråta med honom. -Ja. Jong-woo är ung
och han har fått uppleva äkta kärlek.
-Jag förstår vad du menar. -Ja.
-Jag tror att Seul-ki också förstår. -Ja.
Det otroliga var att Jin-young
frågad vem hon mest gillade att vara i Paradiset med.
Seul-ki sa pass på den frågan.
Eftersom hon inte ville svara på frågan
-betyder det att det var Jin-young. -Ja.
-Hänsynsfullt mot Jong-woo. -Ja.
-Var hon hänsynsfull mot Jong-woo? -Ja.
Jösses, varför är det så sorgligt?
SISTA DAGEN
Single's Inferno är det hetaste infernot i världen.
Det är sista dagen.
Ni ska nu göra era slutliga val.
Kvinnorna väntar redan
på männen på platserna för de slutliga valen.
Mina herrar, gå till platsen där kvinnan som ni har valt väntar.
Damer, om mannen som närmar sig er
är samma man som ni har valt, då blir ni två ett par.
Jag tror att vissa får flera röster.
-Seul-ki får tre röster. -Ja.
Jong-woo, Dong-woo, och Jin-young går till henne.
-Ja. -Jin-young kommer att få många röster.
Ja.
Seul-ki, Nadine, Min-su och Se-jeong.
De får nog många röster, vi vet inte vad som händer.
Hanhae, tror du att Seul-ki och Jin-young blir ihop? Eller…
Det blir Jin-young.
-Okej. -Ja.
-Hon följer sitt hjärta. -Ja.
Vi tänker alla på samma sak.
-Det blir nog Seul-ki och Jong-woo. -Verkligen?
-Du har inte släppt det. -Jag menar…
Fortfarande?
-Det är möjligt. -Du ändrar dig inte.
-Se-jun och So-e då? -Ja.
Jag tror att de blir ett par.
Jag vet inte om hon bara är tacksam eller om hon känner ett romantiskt intresse.
-Hon säger: "Förlåt." -Ja.
-Jag är så nyfiken. -Vissa får nog fler röster.
Han-bin, välj först.
-Vi ses. -Vi ses senare.
Går Han-bin till Seo-eun?
-Seo-eun. -Okej.
-Han sa hur han kände dagen innan. -Ja.
So-e!
Du är verkligen…
…den viktigaste för mig på Single's Inferno.
Tack. Jag känner samma.
-Du klarar det. -Okej.
Jag ville att personen som jag gillar bara ska vara glad
och inte pressas, så jag närmade mig inte henne.
Men eftersom det här är slutet så kändes det okej för mig att välja det jag valde.
Du är klädd i blått.
Blå är min favoritfärg.
-Fryser du inte? -Du har blå kläder.
-Nej. -Är du okej?
-Jag är okej. -Verkligen?
Du ser bra ut.
Vädret är otroligt.
Ja.
Jong-woo, gör ditt val.
Vi ses senare.
Jong-woo får gå långt.
Ja.
Jag har haft känslor för henne sen början.
Hej.
-Är du nervös? -Ja, jag är väldigt nervös.
Att vara i Inferno med Seul-ki kändes verkligen som Paradiset.
Vi tar en tillsammans.
-Hur? -Selfieläge.
Tre, två, ett.
Yun Seul-ki.
Förlåt. Det var fånigt.
-Jag gillar det. -Ja. Yun Seul-ki.
Varje sekund har varit kul här.
Jag gillade allt.
-Jag hade kul. -Jag hade kul.
Jag hade kul när jag pratade med dig.
Jag med.
-Hejdå. -Okej.
Lycka till.
Du klarar det.
Seul-ki är den enda jag har i mitt hjärta,
så jag väljer Seul-ki vad som än händer.
Jösses…
-Han är fokuserad på henne. -Ja.
Bara intresserad av en.
Beundransvärt.
Du är säkert kall.
Det är okej.
-Är du okej? -Ja.
Det var långt att gå, va?
Det var längre än jag trodde.
Yoong-jae, gör ditt val.
När jag är med henne så pratar vi hela tiden.
Jag tycker att vi pratade mycket, med det räckte inte för mig.
Jag vill träffa henne efter sommarens slut.
Det är So-e, sen Se-jeong och sen Seo-eun.
Han går till stranden. Det är så grymt.
Ja.
Du var så modig och tuff. Tack för allt.
Tack. Hejdå.
Det känns plötsligt verkligt.
Vi tre ska prata.
Det här är…
Se-jun, gör ditt val.
Nåt får mig att tänka på henne väldigt mycket.
Hur det än går så vill jag göra henne glad när vi lämnar Inferno.
Han går nog till So-e.
Jag har en känsla.
-Det är så skönt att So-e har Se-jun. -Ja.
Vad hon än väljer.
Dong-woo, gör ditt val.
Vi har Min-su,
-Nadine, Seul-ki. -De två.
Han måste stanna där. Han måste gå förbi Nadine och sen Seul-ki.
-Där… -Kaotiskt som en tornado.
Tornadon verkar kaotisk.
Jag vill ta hand om henne, skoja med henne.
Hon smög sig in i mitt hjärta så jag vill ta hand om henne.
Men jag missade chansen, så jag blev besviken.
Men jag ska följa mitt hjärta.
Med det i åtanke, ska jag göra mitt bästa.
Nadine.
Ja.
Trevligt att träffas.
-Trevligt att träffa dig. -Du är underbar.
-Tack. -Ge mig en kram.
-Vi ses sen. -Okej, hejdå.
-Hej. -Hej.
Du är här.
Jin-young, gör ditt val.
Jag är nyfiken på om han går upp eller ner.
Han är populär, så det är komplicerat.
Det är svårt.
Han kom sent, men gav mer spänning än nån annan.
Ja.
Jag undrar vem Jin-young väljer.
-Jag med. -Ja.
Det är svårt att veta vad han tänker.
Han måste gå förbi Min-su i vilket fall.
Vi får prata när vi lämnar Inferno.
Tack för allt.
Jag hade kul.
-Du gråter väl inte? -Nej.
Vi ses när vi åker.
Den sista killen kommer.
Jag tror att han väljer Seul-ki.
Det här är…
Blir det Nadine eller Seul-ki?
Jag tror starkt på hur jag känner och jag litar på min intuition,
så jag tycker inte att jag har gjort så många dåliga val hittills.
-Hej. -Hej.
-Du ser bra ut idag. -Tack.
-Va? -Va?
-Stannar han? -Va?
Jag tror att han stannade.
Va?
Vad är det?
Va?
Står han bredvid henne?
Nej, vänta. Är det sant?
-Jag hade kul. -Ja.
-Jag hade kul. -Samma här.
Jag kommer alltid att stödja dig tills dina drömmar blir sanna.
Okej. Tack.
Tack.
-Jösses. -Va? Jag menar…
-Han stod bredvid, så jag tänkte… -Jag med.
När jag ser nån så tar det tre sekunder att få en gnista.
Den som imponerade på mig från början till slut
och som jag kände mest koppling till
är personen som jag mest njöt av att vara med.
Den personen är Seul-ki.
Vad trevligt.
Vi står alla här.
Hej.
Du var där ett tag så jag trodde inte att du skulle komma.
Okej.
Du gick inte runt, va?
-Runt hela ön? -Nej.
-Det blev som väntat. -Jag vet.
De kom till en plats.
Kvinnorna ska bara göra sina val.
Om kvinnornas slutliga val matchar en av männen som har valt henne
så tar hon hans hand och de lämnar Inferno med honom.
Men om hennes val redan har matchats med nån annan,
då stannar de i Inferno.
Jag tänker på dig hela tiden
och jag känner mig nervös när du inte är här.
Jag valde dig för att jag har känslor för dig.
Ärligt talat, innan du kom hit,
så kände jag mig väldigt nedslagen och utmattad.
Jag är så tacksam att du räddade mig från det.
-Väljer hon… -Hon måste välja,
-visst? -Ja.
Han kan vara nån hon uppskattar, men inte nån hon har känslor för.
Nu går vi.
Ja, nu går vi.
-Nu går vi! -Va?
Verkligen?
-Jösses. -Ända till slutet…
Tack för allt, So-e.
Tack, Se-jun.
Tack.
So-e och Se-jun gick. De går.
-Båda bär vitt. -Jag vet.
Jag ska åka på besök.
Gör det.
Det skulle vara häftigt och se häftigt ut.
-Jag? -Nej.
Okej.
Jag menar ditt arbete.
Inte mig?
-Nej. -Okej.
Du är också häftig, men jag pratade om ditt jobb.
Jag föll igår.
Var?
Var? Var föll du?
Där.
Jösses.
Jag sa att du skulle akta dig.
Jag undrade varför jag inte hade skadat mig än.
Det är därför jag oroar mig när du inte är i närheten.
Det är därför jag blir nervös när du inte är i närheten.
-Jösses. -Okej.
-Det låter som en rad från ett manus. -Ja.
De säger det på slutet.
Som i Lovers in Paris.
De säger: "Nu åker vi, älskling."
-Äntligen har vi ett par. -Seriöst.
Det känns annorlunda att gå den här vägen med dig.
Jag är nervös.
Väldigt.
Vad du än bestämmer dig för,
så blir det rätt val och jag stöder ditt val.
Seo-eun, lämna Inferno med mig.
I början, så råkade vi bara börja prata.
Jag var tacksam att vi fick skapa så många minnen tillsammans.
Jag var glad när jag var här.
Tack för att du alltid sätter andra före dig själv
och för att du alltid har så positiv energi.
Jag stöder dig, Han-bin, precis som du stöder mitt val.
Du kommer alltid att lysa.
Så…
Ska vi gå?
Vädret är fint.
-Är dina fötter okej? -Ja.
Stod du inte där ett tag?
-Jo, men… -Ja?
Det är så konstigt.
-Vad? -Det här…
Varför är jag nervös?
Det känns konstigt att hålla händer när vi går.
Det är spännande och trevligt.
Jag håller med.
Det är trevligt.
-Ja, väldigt. -Det är trevligt.
De håller bara händer och går, men det känns som om de dejtar.
Vi borde äta nåt när vi åkt härifrån.
-Okej. -När vi åkt så ska vi äta sashimi.
Okej.
Jag tänkte ge dig mitt nummer.
-Vi får våra telefoner nu. -Ja.
Det känns så konstigt.
-Visst? -Ja.
De är så seriösa. Jösses.
Jösses. Jag undrar vad som händer.
Jösses.
Seul-ki.
Tack för att du gav mig fina minnen som fick hjärtat att rusa.
Jag valde Seul-ki
eftersom hon var den som fick mitt hjärta att bulta.
Seul-ki.
Jag tror att jag gillar dig.
Det var ett enkelt sätt att berätta hur han känner.
Han får ens hjärta att rusa, visst? Enkelt och rakt på sak.
Jag tror att jag gillar dig.
När jag var med henne,
insåg jag, igen, att jag inte är bra på att uttrycka mig
och jag är ledsen om hon kände sig stressad eller svårmodig på grund av mig.
När vi åker härifrån,
vill jag bjuda henne på middag.
Ja.
Jag ska försöka uttrycka bättre hur jag känner.
Seul-ki…
Vill du ta en kaffe med mig?
Jag uttryckte mina känslor på mitt sätt,
men om det inte rörde hennes hjärta, så försökte jag i alla fall mitt bästa.
Jag skulle nog känna mig sårad, men jag respekterar hennes val.
Först och främst, tack för att du var så modig.
Jag stöder dig lika mycket som du stöder mig.
Tack
för att du var uppriktig mot mig från början till slut.
Minns du när jag sa
att vad som än händer så vill jag att du följer ditt hjärta?
Tack för att du valde mig.
Jag vill att du ska veta att du verkligen är en otrolig person.
Personen jag vill lämna Inferno med är…
…Jong-woo.
Jong-woo.
-Jag sa ju det! -Jösses.
-På riktigt?
Jösses.
Nej, vänta…
Vi vet hur Jong-woo känner.
-Fortsätt spela. -Nej. Jag är okej.
Herregud.
Jong-woo.
-Ska vi gå? -Vi går.
Vi går och tar en kaffe.
Jösses.
Jag känner mig avdomnad. Mina händer är så svettiga.
-Är det okej? -Ja.
Låt mig torka den först.
Är du inte glad att du kämpade?
Jag är lättad att du kände samma som jag.
Vi dricker kaffe till efterrätt.
-Vi går till en fin restaurang först. -Låter bra.
Visste du eller inte?
-Vad? -Att jag skulle välja dig.
Jag visste inte.
Jag var så nervös…
-Jag vet. -…att mina läppar darrade.
Du sa att du bestämde dig igår.
-Ja. -Är det sant?
-Ja. -Okej.
Om jag ska välja
om jag vill vara med en som jag gillar
eller om jag ska vara med en som gillar mig,
så har jag alltid dejtat killar som jag gillat.
Men…
Jong-woo har varit väldigt uppriktig mot mig från början till slut.
Känslan han uttryckte för mig kändes väldigt innerlig.
Jag tror att Jong-woo var den
som bröt standarden jag hade.
Jag känner att nån som är som en vän och nån som gör mig lugn
kan vara personen som jag äntligen kan visa mitt verkliga jag för.
Han närmade sig alltid mig först.
Så nu vill jag säga till honom att jag vill närma mig honom först.
I slutet så förlorade jag både tävlingen och min kärlek till Jong-woo.
Jag förlorade allt.
Jong-woo besegrade mig.
Nu flyr vi. Vi åker.
Jag åker verkligen med dig.
Det känns som en dröm, jag undrar hur Jong-woo känner.
-Vi kan inte ens tro det. -Ja.
Jösses.
Mina händer är svettiga.
Mina händer brukar inte vara svettiga.
Men de är svettiga.
-Jag gillar det. -Verkligen?
Vi såg hur man kan lyckas
-om man inte ger upp. -Ja.
-Exakt. -Men varför grät du?
-Varför grät du? -Sättet Jong-woo
gjorde sig själv sårbar och bara väntade
-fick mig att vilja stötta honom. -Okej.
Jag väntade mig inte det här, men så hände det och…
-Ni två grät. -För mig var det
när man blir äldre och man har levt en del av sitt liv,
så är det svårt att älska nån för den de är.
När man är ung så kör man bara på.
Men när man blir äldre
så kan man inte hjälpa att förstå ens partners omständigheter.
Att se Jong-woo just nu,
hans ovillkorliga kärlek och hur han bara var intresserad av Seul-ki,
var nåt jag ville hylla.
Jag var så en tid när jag var yngre,
men jag hade glömt det.
Jong-woo påminde mig om det igen,
vilket är varför jag ville stötta honom ännu mer.
Det blev ett lyckligt slut, så…
Vi var nog inte de enda som grät.
-Andra också. -Drunknar i tårar.
Jong-woos stadiga och tysta kärlek ändrade Seul-kis värderingar.
-Ja. -Exakt.
-Uppriktighet är nyckeln till hjärtat. -Det är det verkligen.
Undertexter: Julia Norlander